Берлинале: триумф за неизвестните
16 февруари 2009![](https://static.dw.com/image/4030771_800.webp)
Комплимент за журито. Тази година то взе наистина мъдри и правилни решения, което не винаги се случваше в миналото. Така членовете на журито под ръководството на актрисата Тилда Суинтън доказаха професионализъм. Златната мечка за перуанския филм La Teta Asustada /"Млякото на тъгата"/ е напълно в традициите на този фестивал да отдава заслуженото на филми от неизвестни в киното държави.
Професионализмът се оценява
И то не защото тези филми са особено екзотични и чужди за западната публика. Във филма си "Млякото на тъгата" младата режисьорка Клаудия Льоса доказва професионализъм, смелост към бавно развиващото се действие и точен поглед към отделните герои. Филмът показва Перу през 80-те години - период, изпълнен с политическо насилие и трагедии.
Водени от същите критерии, членовете на журито дадоха Сребърна мечка за режисура на иранеца Ашгар Фархади за филма му "За Ели" /"About Elly"/. Сребърна мечка за мъжка роля получи 72-годишният Сотиги Куяте от Мали за участието си във филма "London River", а за женска роля - австрийката Биргит Минихмайр - във филма "Всички останали" /"Alle Anderen"/. Голямата награда на журито грабна аржентинецът Адриан Бениез за филма "Гигант" /"Gigante"/.
Не големите филмови нации бяха удостоени с награди, макар че и те все пак получиха по нещо, а страните, които обикновено трудно пробиват в света на киното. Защо това е така? Разбира се, защото в тези страни се снимат малко филми, защото има малко пари за филмово производство, а и защото малцина киноразпространители им обръщат внимание.
Заслугата на Берлинале
Но и защото, както никое друго изкуство, киното се подчинява на пазарни механизми и е доминирано от комерсиални структури. Точно затова фестивал като Берлинале е особено важен, по-важен дори от Кан и Венеция. Заслугата му е в това, че насочва погледа на публиката към непознати региони в света.
Въпреки всички често успешни усилия на фестивалното ръководство да кани кинозвезди от Холивуд, Берлинале не е червеният килим, по който те минават, а най-вече фестивал на филмовото изкуство, на филмовото разнооборазие. На екрана на този фестивал перуанският филм с абсолютно непознати актьори е равностоен на холивудски продукции със звезди като Мишел Пфайфер и Деми Мур.
Коментира Йохен Кюртен