Защо премиерът не отиде на Петолъчката
11 юни 2012![](https://static.dw.com/image/15790906_800.webp)
Коментар на Ясен Бояджиев:
Когато преди почти четири години взривовете от Челопечене разтърсиха София, първи там се появи днешният премиер, тогава все още столичен кмет, за да обяснява, обвинява и успокоява пред телевизионните камери на фона на фрапиращото правителствено отсъствие и мълчание. После разказваше как с екипа му събрали хората в центъра на селото, седнали при тях, черпили ги по едно кафе и те спрели да бягат. "Успокоявахме ги. Питаха ме опасно ли е? Аз им казах, че ако е опасно, първи ще избягам. Хората се поуспокоиха", каза тогава кметът и добави, че с цел да няма паника може и оркестър да им прати.
Ирония на съдбата и трагична закономерност
Сега, когато взривовете разтърсиха селата около Стралджа и прекъснаха една от най-натоварените пътни артерии в страната, вече като премиер, той не отиде на Петолъчката и дни наред мълча по темата. На фона на обичайната му медийна хиперактивност това отсъствие изглежда странно, но пък е напълно обяснимо. Със сигурност премиерът не се е уплашил от взривовете и летящите парчета от снаряди. Много по-"опасни" са натрапчивите въпроси, породени от фрапиращо честото повторение на събитията.
След Челопечене, през февруари 2010-та четирима души пострадаха при експлозия в завод за боеприпаси в монтанско село. През ноември 2011-та по така и неизяснени причини три дни гърмяха иначе "изрядни" бивши военни складове край Севлиево. В началото на тази година взрив уби жена в склад до габровско село. И така до миналата седмица край Петолъчката. Всъщност част от канонадата там бе предизвикана от снаряди, изостанали и докарани от Челопечене. Което изглежда като някаква символична ирония на съдбата, но по-скоро е трагична закономерност.
В тази хронология се вписва и приетият нов Закон за оръжията, боеприпасите и взривните вещества, който през септември 2010-та въведе строги изисквания, ред, контрол и отчетност.
Системни "човешки грешки"
Въпреки това обаче и сега, както преди четири години в Челопечене, часове наред никой не можеше да каже дори колко точно хора са били в обхванатите от взривове складове. Никой не знае колко и какви точно боеприпаси и оръжия са се намирали и каква точно дейност се е извършвала в тях. Отново витаят какви ли не слухове, които никой не е в състояние да опровергае. И отново се гадае за причините.
Естествено накрая сигурно стандартната версия, появила се първа, ще се окаже и последна - "човешка грешка" на някой от притиснатите от недоимъка местни работници, рискували живота си за 350 лева месечно в един бизнес за милиони.
Но кой и защо въобще разрешава случайни хора без нужната квалификация да боравят с опасни вещества? Кой и как дава разрешенията и лицензира фирмите? Кой и как изготвя условията за кандидатстване, провежда търговете и дава поръчките? Кой е позволил такъв тип дейност да се извършва в непосредствена близост до един от най-оживените транспортни възли в страната? Кой следи какво влиза и излиза от десетките подобни складове? И въобще кой и как контролира този потаен и съмнителен бизнес? Защо от Министерството на отбраната говорят за "крещящи" нарушения, а от МВР твърдят, че всичко е наред?
Въобще натрапчивото повторение на едни и същи събития показва, че зад отговорите на тези въпроси се крият други, системни "човешки грешки", отговорните за които обикновено остават неразкрити и ненаказани.
Взривените митове
Четири години след взривовете в Челопечене разследването все още продължава. Както стана ясно тези дни, до края на август тепърва трябва да е готова "назначената комплексна взривотехническа и пожарна експертиза". Говорител на съответната прокуратура мъдро допусна както "вероятността да се установи", така и вероятността "да не се установи наличието на виновно поведение".
Преди четири години, в първия ден на челопеченските взривове, устремилата се по онова време към властта в цялата държава партия на тогавашния софийски кмет и днешен премиер излезе с остра, но съвършено справедлива декларация. "Взриви се не само базата с боеприпаси в Челопечене, взриви се за пореден път митът за компетентното и отговорното управление на страната в настоящия момент", се казваше в нея.
Оттогава нищо не се е променило. Само дето в знайни и незнайни складове са се натрупали още хиляди тонове опасни боеприпаси, а взривовете вече вземат и човешки жертви. Иначе казаните преди четири години думи за взривените митове и компетентното управление са все така точни и актуални и "в настоящия момент".
Затова и премиерът не отиде на Петолъчката.
Автор: Я. Бояджиев, Редактор: М. Илчева