Лотар Матеус: как да го взимаш насериозно?!
16 септември 2011![](https://static.dw.com/image/6065786_800.webp)
На страниците на "Зюддойче Цайтунг" четем:
Отново сякаш целият свят е срещу Лотар Матеус. Докато България се готвеше за мача си с Швейцария, злите езици вече работеха срещу германския треньор. Отборът му загуби всякакви шансове за Европейското първенство догодина. След поражението от Англия и в двубоя в Базел Матеус се бореше единствено да запази мястото си. То обаче сериозно се разклати, след като "кръстоносците" отвяха "лъвовете" по безапелационен начин.
В Германия никой не възприема Матеус насериозно. Дори по случай 50-тия му рожден ден медиите едва ли не се надпреварваха да го осмиват и да припомнят на аудиторията злополучните му изказвания, превърнали се в бисери. ("Един футболист трябва с пълна концентрация през всичките 90 минути да мисли за ...следващия мач"). От 10 споменавания на името му 8 ще са свързани с многобройните му любовни афери и провали като треньор. А някога полузащитникът бе култ. Като играч и на клубно, и на национално ниво, той бе една от гордостите на футболна Германия. Мечтата му обаче да продължи кариерата си и като успешен треньор не само не се сбъдва, а сякаш все повече се отдалечава.
Медиите му виновни...
2011 трябваше да бъде годината на възстановяване, в която чрез работата си с българския национален отбор той най-сетне щеше да се квалифицира за германската Бундеслига. Да поеме някой германски отбор и да престане да бъде обект на дюдюкания и вицове. Да, ама не. В едно интервю той хвърля вината за кривия си образ в германското общество върху медиите и съответно върху хората, които вярват на всички писания за него. "Да, казва Лотар, за всичко това нося и аз вина, но при други личните им прегрешения минават и се забравят, при мен не. Например Франц Бекенбауер, който има извънбрачно дете, но никой не го обвинява за това."
Франц Бекенбауер обаче е преживял и други времена, например в края на 1970-те години, когато медиите го обвиняват в снобизъм и суета и че прекарва повече време по червените килими, отколкото да се занимава с футбол. "От идол до рекламно момче", пише тогава "Зюддойче Цайтунг", а сп. "Шпигел" оповестява, че никой друг "кайзер" не е падал толкова ниско от времето на Вилхелм Втори насам.
Паралелите между двамата са очевидни, но Бекенбауер успява да се върне, да стане световен шампион като треньор на Бундестима през 1990-та и да се превърне в най-уважаваната футболна личност на Германия, какъвто е и до днес. А Матеус? Трудна работа.
За предпочитане - червените килими
В България той беше конфронтиран с непозната му реалност, със страна, затисната от корупция и безработица, с лоши пътища и подкупно футболно ръководство, пише "Зюддойче Цайтунг" и продължава: Задачата му не е никак лесна. Целта на треньора и неговия агент Вим Фогел е да излезе от страниците на булевардната преса. А това най-добре ще се получи чрез успехи във футбола. Това го съветват малцината, които вярват в него като треньор, сред които са Франц Бекенбауер и президентът на Байерн Ули Хьонес.
Въпреки ценните съвети и искреното намерение, Матеус не може да се откаже от червените килими и обективите на фотоапаратите, защото подобно на друг бивш идол, а именно Борис Бекер, Лотар е превърнал известността си в нещо като професия. Може и да е неприятно да ти се смеят, но честата ти поява в пресата ще ти осигури ако не уважение, то поне рекламни договори. А от пари всеки има нужда, нали?!