"Мислех, че дъщеря ми е чудовище"
10 октомври 2017![](https://static.dw.com/image/17258239_800.webp)
„Сърцата им да бъдат изгорени и закопани" - това предложение дойде от известния руски телевизионен водещ Дмитрий Кисельов в най-гледаното време по централната руска телевизия. Ставаше дума за гейовете и лесбийките, които в Русия наричат „хора с нетрадиционна сексуална ориентация". Кисельов е пътеводната звезда на руската медийна пропаганда. Той лъже, насъсква, обижда - и така си печели обожание. Предложението му за изгарянето на сърцата веднага получи аплодисменти в студиото. Ловната акция срещу хомосексуалните започна именно с този стартов изстрел, който бе даден през 2012 година.
Като в Средновековието
Година по-късно във Волгоград беше убит 20-годишен младеж. Защото бил хомосексуален. Главата му беше разбита с 20-килограмов камък. От омраза.
Малко след това Думата прие така наречения „закон срещу хомосексуалните", съгласно който на наказание подлежат вече дори хора, които в присъствието на малолетни изразяват положително мнение за хомосексуалните. По този начин държавата иска да ограничи „пропагандата на нетрадиционната сексуална ориентация".
Логичният извод: дори онези, които просто защитават хомосексуалните жертви на насилие, вече подлежат на наказание. За гейовете и лесбийките в Русия това означава едно: те не могат да разчитат, че държавата ще ги пази от заплахи, унижения и агресия. Въпреки че в Русия хомосексуалните връзки официално са разрешени.
Оттогава изминаха пет години, а хомофобията, която фактически е узаконена, се разпространява все повече. Който проповядва омраза срещу хомосексуалните, може не само да изкарва добри пари в телевизионните шоута, но очевидно и да събира електорална подкрепа. Или поне в определени православни среди. Всички, които официално насъскват срещу хомосексуалните, смятат себе си за защитници на тъй наречените „традиционни ценности", за крепители на моралните темели на руското общество, което „прогнилият Запад" напада отвън. Ни повече, ни по-малко.
В резултат от всичко това депутатът в Думата Виталий Милонов може да си позволи например публично да обижда гражданина на своята държава Борис Конаков. Безнаказано. „Пе*ал, който разнася СПИН" - така Милонов нарича Конаков, само защото младият човек протестира срещу преследването на хомосексуални в Чечения.
И още последствия от фактическото узаконяване на хомофобията. Майката на една девойка на име Наталия признава, че е готова „да лази на колене и да се моли на Бога да направи дъщеря ѝ нормална като всички останали". И че се e „отвратила като от чудовище" от дъщеря си, когато Наталия ѝ разказала, че обича не момчета, а момичета. В крайна сметка майката все пак се преборила със себе си. Щастие за Наталия, за каквото само мечтаят мнозина други млади хора. Защото има достатъчно истории за бащи, които пребиват дъщерите си. И за родители, които прогонват от домовете си своите хомосексуални деца. Правозащитниците регистрират и случаи на така наречените „коригиращи изнасилвания", при които родители затварят хомосексуалните си дъщери в една стая с изнасилвач…
И още: милионерът Герман Стерлигов откри из цяла Русия хлебарници с надпис на вратата „Вход забранен за пе*али". И никой дори не се сеща, че този отвратителен надпис много напомня за нацисткия „Вход забранен за евреи". Да не си помислите само, че някой е подал жалба срещу Стерлигов. Руските медии по-скоро се вълнуват от прекалено високите цени на хляба.
Бизнесменът Стерлигов, който навремето имаше дори президентски амбиции, пропагандира същия начин на живот, за който се застъпва и депутатът Милонов: децата, кухнята, черквата. Служителите на бизнесмена обаче явно са много по-толерантни, установи младият блогър Кирил Егор, който сам е хомосексуален. Със своята камера той спокойно влиза в магазините на Стерлигов, макар че всъщност му е забранено.
Истории, пълни с болка и отчаяние
И накрая: вече никой не пита за съдбата на онези повече от сто хомосексуални мъже, които в един таен чеченски затвор бяха подложени на унижения, бой и изнасилвания. Вестник „Новая Газета", който е с критична нагласа към властта, писа в продължение на месеци за това. Почти единствен в цяла Русия. В чужбина скандалът се разпространи много по-бързо. В присъствието на руския президент Владимир Путин германската канцлерка Ангела Меркел дори публично постави въпроса по време на посещението си в Сочи. По онова време един от преследваните хомосексуални мъже в Чечения, Виктор от град Аргун, вече бе успял да избяга.
Борис, Наталия, Кирил, Виктор - всички те ни разказват историите си. Истории, пълни с болка и отчаяние, но и с кураж. Истории за тяхната хомосексуална любов, която е съвършено беззащитна в страната на име Русия.