Перлено-бял мерцедес, с извинение
17 юли 2008![](https://static.dw.com/image/3157319_800.webp)
В същото време наоколо им се режат, колят, и стрелят не само бандити, мутри или футболни босове, но дори собствените им съседи и роднини. За крадливостта изобщо пък да не говорим. То бива държавност и цивилизация, ама чак толкоз не бива. Гледаш го – приличен човек, и очила даже носи, пък му отрязали пръстите. Или другият, дето толкоз трепери над братчето си, че мило и драго ще даде като държавна поръчка на фирмите му. Или третият – романтичен човечец с добро семейство, но му се усладили пенсионерските пари за парно.
Ще кажете: Възмутени сме всички!
Защо правителството не си гледа работата? Добре де, правителството не си я гледа, ами останалите българи? Къде израснаха всички тези тийнейджъри, дето ходят с ножове по джобовете, друсат се като за световно и си трошат взаимно главите? Какво са учили в училище, като дори безписмените траки май са били по-грамотни от тях? И чий педагогически гений е стигнал до фундаменталното прозрение, че у младите хора първо трябва да се възпитава патриотизъм и родолюбие, а такива баналности като добро и зло, красиво и грозно, редно и нередно могат да почакат?
Или мутрите – тези нови герои на българския фолклор, заедно с аташираните им чалга-звезди и манекенки
Уж всички ги мразят и им се подиграват, ама като погледнеш – все някак излиза, че да си като тях всъщност е престижно. Как да не се отдадеш на мечтания, когато прочетеш, например, за перлено-белия мерцедес на тогова или за мазератито на оногова? Как да не се приобщиш към съдържателното послание „Искам вила с два гаража и да гледа тя към плажа”? Всички сме възмутени, да. Но тогава кой търпи всекидневно да му промиват мозъка със силикон, вулгарности и златни синджири? Кой плаща за сателитните канали, за мастиката, за футболните клубове, за пишман лайф-стайла, за „Спартакус” или за „Сън Сити”?
Не знам, ако бъркам нещо – поправете ме
Но си мисля, че човек като не си харесва живота, трябва да го промени, а не да виси като торба пред телевизора. Че държавността и цивилизацията са съществителни, а съществителните нямат минало време. И съответно – не можеш да се гордееш с тях в минало време, докато наоколо ти се случва точно обратното. Макар че то дори не случва точно обратното. Просто хората си живеят по свой вкус. И всъщност е твърде наивно да им мърмориш нещо за доброто, истинното и красивото. Защото мнозина като че ли не искат друго, а – напротив – искат все същото, ама повече. И са огорчени, че по два гаража няма за всички...