Половин година след политическата промяна Украйна навлиза в криза
19 юли 2005![Виктор Юшченко](https://static.dw.com/image/1422099_800.webp)
Вече половин година в Украйна са на власт новият президент Виктор Юшченко и министър-председателката Юлия Тимошенко. След еуфорията, съпъствала политическия поврат в страната, постепенно настъпи несигурност. Правителството сякаш няма ясна стопанска концепция, в икономиката се шири униние, потенциалните инвеститори стоят настрана. В политиката също сякаш цари хаос, и то не само във външната, но и във вътрешната. В парламента се провали гласуването на законите за приемането на Украйна в СТО. Управляващият блок партии Наша Украйна се изпокара по въпроса какви реформи трябват на страната. Премиерката Тимошенко настоява за по-радикална раздяла със стария режим, включително и за отменяне на някои приватизационни сделки от времето на предишния президент Кучма. По-икономически ориентираният кръг около президента Виктор Юшченко и шефа на неговия Съвет за сигурност Петро Порошенко смятат, че подобна ревизия трябва да се ограничи само до няколко по-големи предприятия. Тези дни вицепремиерът Роман Безсмертний се оттегли от поста си заради разногласия по териториалната реформа. Ето как коментира тези явления Ралф Ваксмут от германската фондация Конрад Аденауер:
“Характерни за това правителство за бурните вътрешни конфликти, разцеплението вътре в техния лагер. Предизобаната коалиция Наша Украйна се пропука и сега вървят тежки караници. Не се вижда никаква формация, която може да съдейства за единението, а пък опозицията съвсем я няма. През септември пак ще има сътресения, които, надявам се, няма да унищожат идеалите на Оранжевата революция.”
Ваксмут смята, че равносметката на кабинета Тимошенко за половин година управление не е особено добра. Стопанският ръст от 12 процента миналата година спадна до едва 1 процент през юни. Износът е намалял, предприемачите не са сигурни в курса на правителството.
“Според мен беше допусната една голяма грешка: промените започнаха на твърде много места едновременно. Правителството не успя да се съсредоточи върху няколко важни проекта, така че в края на годината да застане пред избирателите и да каже: ето, вижте какво постигнахме.”
Според германския наблюдател би трябвало колкото е възможно по-бързо да се предприемат мерки срещу ширещата се корупция. Специалните икономически зони в цялата страна междувременно вече бяха закрити. Те бяха създадени навремето главно в такива райони, в които полза от тях имаха хората от обкръжението на някогашния президент Леонид Кучма. Но украинските и чуждестранните фирми, които бяха инвестирали в тези свободни икономически зони естествено протестираха най-остро, така че сега решението ще бъде ревизирано. Малките и средни предприемачи, мнозина измежду които миналана есен излязоха на улицата с искания за промени, сега са принудени да плащат по-високи данъци, защото изгубиха данъчните си облекчения. И те протестират, и техният въпрос вероятно ще се уреди скоро. Според Фердинад Павел, германски консултант в украинския Инстиут за икономически изследвания, причина за забавения стопански ръст е не само обезценяването на валутата:
“Смятаме, че роля играе и друг фактор: изключителната несигурност на украинската икономика. На фирмите им е много трудно да видят добра перспектива за себе си и да разберат по какви принципи действа правителството. Кабинетът не успя да спечели доверието на предприемачите и да ги накара да индестират.”
Ралф Ваксмут смята, че разочарованието засега е широко разпространено само в бизнес-средите, докато народът в мнозинството си подкрепя Юшченко. Но това положение може да се промени през идните месеци, защото страната навлиза в предизборна борба за парламентарните избори идната пролет, а освен това иде и зима, през която се очаква повишаване на цените, особено в енергийния сектор и поради продължаващите напрежения с Русия.
“В момента нещата не вървят добре, инфлацията нараства. Значително се повишиха цените на цахарта и на месото, през зимата ще има неприятни изненади с енергоносителите. Тъй че възможно е всичко, направено в социалния сектор, по-високите заплати и пенсии, да се изяде от инфлацията.”