"Ядат шума, глина и насекоми": в Мадагаскар умират от глад
28 юни 2021
Трагедията в Мадагаскар е невъобразима: стотици хиляди умират от глад. Хората ядат шума, глина и насекоми, децата са само кожа и кости. "Никъде не сме виждали такова нещо, никога не е било по-страшно", казват очевидци.
Снимка: picture-alliance/dpa
Реклама
Заради продължителните суши поне 400 000 души в Мадагаскар са застрашени от гладна смърт, прогнозира Организацията на ООН по прехрана и земеделие (ФАО). Ситуацията в страната е драматична: 14 000 души в южната част на Мадагаскар вече са на крачка от смъртта. Островната държава край бреговете на Африка преживява в момента най-тежката суша от 40 години насам.
"Хора умират - не заради война, а заради промените в климата"
Ръководни служители на Организацията по прехраната към ООН посетиха тези дни региона, за да се осведомят на място за ситуацията. Регионалната директорка на ФАО за Южна Африка Лола Кастро заяви, че през всичките 28 години, откакто работи за тази организация по различни континенти на света, никъде и никога не е виждала подобно нещо. Хората в Мадагаскар масово страдат от изтощение заради продължителното гладуване, децата са само кожа и кости.
Глад и бедностСнимка: Rijasolo/AFP/Getty Images
"Бедата никога не е била по-голяма“, казва и Кенет Боуен, който отговаря за Мадагаскар по линия на помощната организация "Welthungerhilfe". Пред германското издание РНД той разказва, че гладуващите хора са започнали да ядат шума, глина и насекоми.
„Хората страдат, хората умират - и то не заради война или регионален конфликт, а заради промените в климата“, заяви изпълнителният директор на Организацията по прехраната Дейвид Бийзли. Въпросният регион няма никакъв "принос" за затоплянето на планетата, но въпреки това плаща най-високата цена, казва Бийзли и апелира спешно да се набират помощи - има нужда от поне 78 милиона долара.
Страшен глад, никакви валежи
Според ФАО, страшният глад в региона е предизвикан от продължителните години на суша и пясъчни бури, които са опустошили голяма част от нивите. И през тази година в страната почти няма валежи.
Най-тежките суши от 40 години насамСнимка: Laetitia Bezain/AP/picture alliance
Идните дни Обединените нации и правителството на Мадагаскар ще помолят официално за финансова помощ в размер на 155 милиона долара, за да се предотврати още по-голяма катастрофа. Хиляди вече са напуснали провинциалните региони на страната и са се отправили към градовете в търсене на храна.
Експерти смятат, че ако не се предприемат спешни действия, броят на хората, застрашени от гладна смърт, съвсем скоро ще достигне половин милион.
Мадагаскар е бивша френска колония. По площ страната е 1,6 пъти по-голяма от Германия и има 28 милиона жители.
*****
Разгледайте и тази фотогалерия от архива ни:
Обречени на бедност и глад: как се живее във Венецуела
Нищо не успя да свали от власт Мадуро - нито изборите, нито протестите. Той оживя. Но Венецуела умира: хората са обречени на бедност и глад. А това е една от страните с най-големи залежи на петрол в света. Вижте:
Снимка: Alvaro Fuente/ZUMA Press/imago images
Празни хладилници
От няколко години Венецуела е в тежка криза. През 2018 инфлацията достигна рекордните за страната 65 000%, по данни на института Statista. Стопяването на валутните резерви доведе до преустановяване на вноса на стоки. А заради бързото поскъпване на храните вече само малцина венецуелци могат да си позволят да пазаруват в супермаркетите.
Снимка: Alvaro Fuente/ZUMA Press/imago images
Кухни за бедни
Много венецуелци оцеляват единствено благодарение на раздаваната безплатна храна - но не от държавни институции, а от благотворителни организации. Търсенето е огромно, всеки ден се извиват дълги опашки.
Снимка: Juan Carlos Hernandez/ZUMA Wire/imago images
96% от домакинствата гладуват
Тази снимка е от столицата Каракас: деца протягат ръце за помощи. По данни на чилийския университет "Андрес Бельо", 96 на сто от домакинствата във Венецуела страдат от недостиг на храна, а 64 процента от населението живее в бедност. Не само храните са дефицитни стоки, такива са и сапунът, памперсите и много лекарства. А Венецуела е една от страните с най-големи залежи на петрол в света.
Снимка: Roman Camacho/ZUMA Press/imago images
Здравеопазването е пред колапс
Пациентите в болниците трябва да заплащат сами лекарствата и медицинските материали. Над една трета от лекарите в страната, които са били общо 66 000, са напуснали Венецуела през последните години. Но не само лекарите са твърде малко. Броят на медицинските сестри и санитарите също е крайно недостатъчен.
Снимка: Dora Maier/Le Pictorium/imago images
Къщи като едно време
Още преди пристигането на първите испански завоеватели през 1499 година, коренните жители строели къщи от глина и стволове на дървета. Векове по-късно тази традиция бе възродена, тъй като тези строителни материали са безплатни. Хората, обитаващи подобни къщи, обаче не разполагат с електричество и вода.
Снимка: Jimmy Villalta/UIG/imago images
Токът спира често
През последните години в страната все по-често спира токът. От опозицията обясняват това с липсата на инвестиции в енергетиката, корупцията и лошото поддържане на инфраструктурата. Властите пък се опитват да се справят с проблема с непопулярни мерки, като ограничават работата на държавните служители с два дни седмично. От това обаче електроснабдяването не се е подобрило.
Снимка: Humberto Matheus/ZUMA Press/imago images
Живот на открито
Президентът на Венецуела Николас Мадуро твърди, че токът спирал заради саботаж на заетите в бранша, за което били виновни политическите му опоненти. Дали е така? Факт е обаче, че заради честото спиране на тока в жилищата на хората става неприятно горещо, тъй като климатиците и вентилаторите не работят. Те масово прекарват времето си навън, както на тази снимка от град Маракайбо.
Снимка: Humberto Matheus/ZUMA Press/imago images
Спират и водата
Във Венецуела спира не само токът, а и водата. Доволни от това могат да бъдат само децата, които се забавляват в локвите навън - както на тази снимка от град Валенсия. В много венецуелски градове вода има само по три дни в седмицата. И то не през целия ден, а само в определени часове сутрин и вечер.
Снимка: Elena Fernandez/ZUMA Wire/imago images
Нефтеното проклятие на Венецуела
Венецуелците се къпят в нефт - за съжаление в буквалния смисъл. Течове от близкия нефтопровод са образували петролен слой на повърхността на езерото Маракайбо, недалеч от едноименния град. Но местните рибари нямат изход - седнали на стари автомобилни гуми, те се опитват да хванат поне малко риба.
Снимка: Miguel Gutierrez/Agencia EFE/imago images
"Народът се нуждае от бензин"
В град Гуакара шофьори на автомобили се редят на опашка пред бензиностанция. На богатата на петрол Венецуела ѝ се налага да внася суровината от Иран. Заради остарелите съоръжения, нефтодобивната промишленост вече не е в състояние да осигури необходимите количества гориво. А само до преди 10 години Венецуела добиваше по 2,3 милиона барела петрол на ден. В момента добивът е спаднал наполовина.
Снимка: Juan Carlos Hernandez/ZUMA Wire/imago images
Тъжно наследство
Уго Чавес, Фидел Кастро, Ево Моралес, Рафаел Кореа. Този "пантеон" на социалистическите лидери на Латинска Америка се издига насред задръстена от боклуци улица в Каракас. Дъло време венецуелците боготворяха лидерите на Венецуела, Куба, Боливия и Еквадор. А днес са принудени да живеят в реалността, завещана им от тези борци за социализъм.