До 40 хиляди учители липсват в момента в германските училища, а до 2030 година броят им може да се удвои. Има ли въобще Германия решение на проблема с острия недостиг на кадри в образователната система?
Празна класна стая: вече има отпаднали часове или цели предмети заради недостига на учителиСнимка: Klaus-Dietmar Gabbert/ZB/dpa/picture alliance
Реклама
Ако на германската образователна система ѝ се пишеха бележки като в училище, тя щеше да получи тройка. В училищните сгради се лющи мазилката, тоалетните са запуснати, а спортните зали често пъти остават заключени заради непрестанните ремонти. Спешно необходимата дигитализация напредва със скоростта на костенурка, а все повече ученици са заплашени да паднат зад борда. Пандемичната криза окончателно извади на бял свят провала в класните стаи. А все пак става дума за относително богата страна като Германия.
До 40 хиляди вакантни места за учители
Броят на учителите в страната е 833 000. Според различните оценки не достигат между 12 000 и 40 000 учители. В много училища в началото на учебната година принудително бяха съкратени учебни часове и цели предмети. Понякога на помощ биват привличани дори родители или преподаватели без педагогическа квалификация.
„Червената лампа свети отдавна, защото учители липсват поне от десет години. Но проблемът никога не е бил толкова остър и драматичен", казва за ДВ Хайнц-Петер Майдингер, председател на Учителския съюз.
На фона на тази криза останалите проблеми в образователната система изглеждат едва ли не второстепенни. Според проучване на фондацията „Роберт Бош" става дума най-вече за мудната дигитализация, за прекомерната бюрокрация в училищата и за претоварването на педагозите.
Най-тежката криза от 50 години насам
Майдингер изброява и причините за недостига на учители. Първо, политиката реагирала прекалено късно на ръста на раждаемостта през последните 12 години. Второ, през последните 20-30 години университетите са закрили твърде много педагогически специалности. И трето: бежанците от Украйна, за обучаването на чиито деца ще са необходими хиляди нови учители.
А положението тепърва ще се влошава: през 2030 година в Германия навярно ще липсват близо 80 000 учители. Не достигат обаче и други кадри: социални психолози, социални работници, педагогически помощници, които улесняват интеграцията.
Една от мерките за облекчаване на кризата може да бъде демонтиране на бюрокрацията, казва Майдингер. „Когато питаш учителите какво искат най-горещо, те не казват „по-висока заплата", а искат повече време, за да си вършат същинската работа", казва той и обяснява, че педагожките и педагозите са затрупани от странични задачи: да изготвят статистики, да организират колективни пътешествия, да работят по странични проекти. Ако в училищата бъдат назначени повече административни кадри и IT-специалисти, това сериозно ще облекчи преподавателите.
Протест пред Училищния инспекторат във Франкфурт на МайнСнимка: Alexander Rüsche dpa/picture-alliance
Освен това близо половината учителки и учители работят на намалено работно време – това е ресурс, който трябва да се използва. Същото важи и за онези пенсионирани учители, които са готови да помагат. Други възможни мерки за решаване на проблема са по-високи заплати, квалифициране на специалисти без педагогическо образование, по-добро оборудване на училищата, разширяване на възможностите за следване в педагогическите специалности.
Германия в ролята на "повтаряч"
Добре дошли са и чуждестранни кадри. Планира се да бъдат облекчени условията за признаване и приравняване на задгранични дипломи. И в момента в Германия работят чуждестранни учители, като най-голям е броят на французите (близо 1000), следвани от поляците и италианците.
По повод проведеното проучване Дагмар Волф от фондацията „Роберт Бош" коментира, че Германия като нация на познанието, в която най-важният ресурс е образованието на хората, никак не изглежда добре. Страната не само е заплашена да „повтори годината", тя си е направо „оставач", казва Волф. И добавя с оптимизъм: „Но някои оставачи все пак правят кариера по-късно!"
Вижте и нашата снимкова галерия:
100 години начално училище в Германия: от перодръжките до компютрите
Преди точно сто години в Германия се ражда училището "за всички". То слага край на класовото разделение в началното образование. И до днес единните начални училища се радват на най-голямо одобрение сред родителите.
Снимка: picture-alliance/dpa/W. Hub
Равни шансове за всички
Това е новост в германското образование: вместо привилегированите ученици да се обучават с частни учители у дома, а бедните да постъпват в препълнените класове на народните училища, от 1919 г. насам вече всички учат заедно. Тогавашното начално училище е до осми клас и е създадено по силата на Ваймарската конституция. Тази година се отбелязва неговият стогодишен юбилей.
Първоначалната еуфория не се задържа дълго: от 1933 нататък нацистката идеология навлиза и в класните стаи. Както се вижда на тази снимка от 1939 година - учениците са в униформите на хитлеристката младеж (Hitlerjugend). През 1942 е наложена забрана на еврейските ученици да посещават училище.
Снимка: picturealliance/dpa/P. Zimmermann
Супа за всички
След края на Втората световна война животът постепенно се нормализира, децата отново тръгват редовно на училище. Поради големите проблеми с продоволствията, много семейства са зависими от онова, което предлагат обществените кухни. С основаването на ФРГ се връща старата система от начално и средно училище.
Снимка: picture-alliance/akg-images
Под знамето с пергел и чук
Със създаването на ГДР се променя училищната система в Източна Германия. Децата тръгват на училище на шест или седем години и учат заедно до десети клас в така наречените Единни средни политехнически училища. Учебните планове и учебниците са еднакви за цялата страна и са идеологически обагрени. Във ФРГ и до днес образованието е в компетенциите на отделните федерални провинции.
Снимка: picture-alliance/dpa/J. Kalaene
Реформата от 1960-те години
Осмокласното народно училище е отменено в средата на 1960-те години в рамките на проведената образователна реформа. Началното училище вече е само от първи до четвърти клас, следват различните видове училища от горния курс: реално училище или гимназия. Тази система съществува и до днес, но постоянно се поставя под въпрос.
Снимка: picture-alliance/CHROMORANGE/T. E. Czerski
Диктовка на гръцки
През 60-те години на миналия век в Германия вече живеят голям брой гастарбайтери от Южна Европа и Турция, а с тях и децата им, които отначало изобщо не знаят немски. Това е истинско предизвикателство за училищната система - налага се назначаването на учители-чужденци.
Снимка: picture-alliance/dpa/W. Hub
Проблеми с инклузивното обучение
Една от новостите от последните години са т.нар. инклузивни класове. Но и днес съвместното обучение на деца с и без увреждания не преминава без проблеми. На редица места липсват и специално обучени педагози и придружители, поради което родителите на деца с увреждания често предпочитат да ги запишат в специалните помощни училища, които са по-добре оборудвани.
Снимка: picture-alliance/dpa/A. Weigel
Да имат ли децата таблети и компютри?
И дигитализацията на началното училище е сред предизвикателствата на новото време. Това е и тема, по която експертите не са единодушни. Докато някои настояват децата в началните класове да нямат никакъв достъп до модерните медии, други виждат в тях смислен елемент от учебната програма.
Снимка: picture-alliance/dpa/B. Settnik
В отчаяно търсене на учители
Един от най-големите проблеми на днешните начални училища е недостигът на учители. Според прогнозите на фондация "Бертелсман", до 2025 година в Германия ще има недостиг на поне 26 000 педагози. Основната причина: началните учители получават по-ниско заплащане от това на учителите в горния курс, което прави професията неатрактивна.
Снимка: picture-alliance/dpa/P. Pleul
Началното училище получава висока оценка
Въпреки всички проблеми: повечето родители са доволни от началното училище, в което се обучават техните хлапета. По отношение на знанията, които то предоставя, германското начално училище се представя добре в международен план, казва образователният експерт Ханс Брюгелман и конкретизира: "Не е върхът, но е над средното ниво".