Църквите в Германия са в криза. През последните 10 години има силен отлив на членове, а стотици католически църкви са сменили своето предназначение или са били разрушени. Защо е така?
Църква в Гелзенкирхен бе превърната в зала за катеренеСнимка: Roland Weihrauch/dpa/picture alliance
Реклама
"Някои верующи в Германия казват: църквата е вече мъртва за нас. Не вярата, а институцията”. Рюдигер Крикскотен живее в квартал на Кил. Там живеят около 17 000 души. През ноември 2022 година единствената католическа църква в квартала е затворена, въпреки съпротивата на Киркскотен и много негови съграждани.
Те протестират, дори пишат до Ватикана, но нищо не помага. Крикскотен се заселва със семейството си там през 1980 г. Той казва, че в емоционален план закриването на молитвения дом е засегнало тежко особено онези, които открай време живеят там. Църквата, построена през 1956 г., е изградена от германски бежанци. "Кръщавали са децата си там, женили са се, причестявали са се. За тях това беше просто дом." Киркскотен разбира горчивината и разочарованието.
Бившата църква в Кил, която през 2022 загуби сакралния си характерСнимка: privat
Кил не губи само тази църква. За кратко време пет католически църкви в града бяха затворени или се оказаха с променено предназначение - поради финансова необходимост. Някои сгради дори вече са разрушени и са отстъпили място на апартаменти.
Църквата е част от семейната история
На запитване от ДВ секретариатът на Германската епископска конференция обясни, че от 2005 г. насам "литургичната употреба е преустановена" в 650 католически църкви. От 2019 г. до 2023 г. всяка година в цялата страна от тази тенденция са били засегнати средно по 28 църкви.
В някои части на Германия през последните две десетилетия са загубени особено голям брой църкви, например в архиепископията на Хамбург, към която принадлежи Кил, или в някои финансово слаби епархии, като например тази в Есен. Църкви обаче се закриват и в типично католически райони като Аугсбург или Аахен. Намаляването на броя на молитвените храмове е част от по-голямата тенденция: големите църкви губят стотици хиляди членове всяка година. През 2023 г. всеки втори германец вече не е бил член на някоя от големите конгрегации. Ето защо се налага някои църковни сгради дори да бъдат разрушавани. Понякога те успешно се прехвърлят на други вероизповедания, например на православни християнски общности. Друг път те отстъпват място на жилищни комплекси или домове за възрастни хора, понякога се превръщат в галерия, спортна зала, ресторант или погребална зала.
Десетте най-красиви римокатолически църкви в Европа
Катедралите и църквите из цяла Европа са върхови достижения на архитектурата. Тук ви показваме десет от най-красивите църкви в Западна Европа.
Снимка: Oliver Berg/dpa/picture alliance
Базиликата "Свети Петър" в Рим
Базиликата "Свети Петър" се намира във Ватикана и е една от седемте поклоннически църкви в Рим. Тя заема площ от около 20 000 кв. м. и може да побере 20 хиляди седящи души. "Свети Петър" е най-голямата от папските базилики. Тя се смята за една от най-важните църкви в света.
Метрополната катедрала на Рождество на Пресвета Богородица, по-известна като миланското Дуомо, е една от най-известните сгради в Италия. Строежът ѝ започва през 1386 г., но е завършена чак през 1965 г. От покрива посетителите могат да се възхитят на изящните каменни детайли, както и да се насладят на панорамна гледка към Милано - и дори към Алпите.
Снимка: Ralph Goldmann/dpa/picture alliance
Парижката "Света Богородица"
"Света Богорица" или "Нотр Дам" е една от най-ранните готически църкви във Франция, построена още през Средновековието. От 1991 г. тя е включена в списъка на световното културно наследство на ЮНЕСКО. Църквата претърпява сериозни щети при голям пожар през април 2019 г. Въпреки пораженията френското правителство реши, че тя ще бъде реконструирана.
Снимка: Nigel Stripe/Zoonar/picture alliance
Саграда Фамилия в Барселона
Саграда Фамилия е още известна като "недовършената църква". Строителството ѝ започва в края на 19 век и все още продължава. Тя е проектирана от каталунския архитект Антони Гауди и е включена в списъка на световното културно наследство на ЮНЕСКО през 2005 г.. Саграда Фамилия привлича милиони туристи всяка година.
Снимка: Global Travel Images/picture alliance
Уестминстърското абатство в Лондон
Уестминстърското абатство се извисява над центъра на Лондон от повече от 700 години. По традиция в него се коронясват, женят и погребват кралете и кралиците на Великобритания и Северна Ирландия. Коронацията на крал Чарлз Трети и кралица Камила се състоя в Уестминстърското абатство на 6 май 2023 г. През 2011 г. принц Уилям и принцеса Катрин размениха сватбените си обети тук.
Кьолнската катедрала "Свети Петър и Света Мария" не е най-високата в Германия - тази титла принадлежи на катедралата в Улм. Но двете 157-метрови кули все пак са впечатляващи. Катедралата, строена от 1248 до 1880 г., рядко може да се види без скеле, тъй като почти винаги се ремонтира или обновява.
Снимка: Andreas Rentz/Getty Images
Фрауенкирхе в Дрезден
Фрауенкирхе (или Църквата на Богородица) е построена в периода 1726-1743 г. и е символ на бароковия архитектурен стил в Дрезден. В края на Втората световна война тя е силно повредена след въздушни нападения. На 15 февруари 1945 г. сградата се запалва и се срива. Възстановяването на църква започва от 1994 г. и е осветена отново през 2005 г.
Строежът на емблемата на Виена започва през 12 век и продължава няколкостотин години. Днес "Свети Стефан" се смята за една от най-забележителните готически сгради в Австрия. 343 стъпала водят до куполната зала, от която се открива спираща дъха гледка към австрийската столица. В северната кула се намира втората по големина свободно люлееща се църковна камбана в Европа.
Снимка: Georg Hochmuth/APA/picture alliance
"Свети Вит" в Прага
Катедралата "Свети Вит" е най-голямата и най-известна църква в Чехия. Тя част от Пражката крепост, а в нея са погребани няколко национални герои, императори и светци. Сред тях е и Свети Йоан Непомуцки, за чиято гробница са използвани повече от един тон сребро. В катедралата "Свети Вит" се съхранява една от най-значимите катедрални съкровищници в Европа, която включва около 400 предмета.
Снимка: Oliver Wintzen/robertharding/picture alliance
Църквата "Боргунд" в Норвегия
В норвежката провинция Вестланд се намира една от най-старите дървени сгради в Европа - църквата "Боргунд". Тя е изключително достижение на норвежката архитектура. Църквата е отворена за посетители само от май до септември. Непосредствено до нея е разположен информационен център, в който подробно е описана историята на "Боргунд" и другите подобни църкви, построени през Средновековието.
Снимка: A. Trunk/imageBROKER/picture alliance
10 снимки1 | 10
Има смисъл в намаляването на църковните сгради
Матиас Зеелман, католически теолог от университета в Бохум, съчувства на хората като Крикскотен, които са разочаровани, че църквите в техните общини затварят. Неговият опит сочи, че най-често са затварят или разрушават църквите, които са на не повече от 150 години или са построени след Втората световна война.
За мнозина обаче църковната сграда е част от конкретната им семейна история. "Тя има голямо значение за някой, който знае, че прадядо му е бил там, когато са я строили, че баба му се е омъжила там или знае историите как е са заделяни спестявания, за да се построи тази църква”.
Планове как една църква да се превърне в жилищна площ обсъждат във ВитенСнимка: Funke/IMAGO
Зеелман все пак вижда и необходимостта от намаляване на броя на неизползваните църковни сгради. Поддържането и частичното отопление на една църковна сграда струва около 100 000 евро годишно. В същото време броят на посетителите намалява. Понастоящем около пет-шест процента от членовете на църквата все още посещават неделна служба.
Църковните общности са станали много по-малки
Маркус Потхоф, епархийски представител в Есен, говори за неразбиране, а също и за масови протести срещу закриването на църкви. В миналото не е било необичайно "хората да излизат на барикадите, за да ги защитават", казва Потхоф. Но днес това вече не се случва. "След пандемията църковните общности просто станаха много по-малки”.
Теологът Матиас Зеелман обаче вижда и признаци за ново начало. Развиват се нови форми на църковен живот, които може би отговарят в по-голяма степен на днешните очаквания. Като пример той посочва духовните събития за младите хора. Според него намаляващият брой църковни сгради, използвани за богослужение, и конкретният опит на вярващите също са "знак за преходността“.
В Кил Рюдигер Киркскотен сега участва в църковните служби в друга енория, както казва той, "още по-намалена". Там, в църквата "Свети Йосиф" в квартал Гаарден, на всеки две седмици се предлага и неделна литургия специално за тези, които някога са били част от енорията на разрушената църква. "Но сега паството е доста намаляло", казва пенсионерът.
***
Подарък за папа Франциск: стенен килим от Чипровци