Ako ljubimac ne može putovati s vama na odmor, možete ga smjestiti u pseći pansion, vrtić ili azil za pse. Međutim, nisu svi snještaji prikladni za sve pse.
Psi u boksovimaFoto: Amit Machamasi/ZUMA/picture alliance
Oglas
"Ko na početku godine planira ljetni odmor, trebao bi istovremeno rezervisati smještaj za psa kod nas," preporučuje Ute Rump iz Azila za životinje u Wolfenbüttelu. Ovo prihvatilište je jedno od mnogih širom Njemačke, koje nudi pansion za pse. Potražnja je velika. Koliko životinja tim zaposlenih može primiti tokom odmora zavisi od popunjenosti azila: psi koji borave u pansionu obično koriste jedan od psećih boksova i dobijaju istu njegu i program aktivnostikao i psi iz azila.
10 psećih rasa porijeklom iz Njemačke
Svi znaju za "njemačkog ovčara", ali on nije jedini pas koji potječe iz ove zemlje. Evo malenog izbora:
Foto: picture-alliance/dpa/T. Nearmy
Doga "pogrešne" nacionalnosti
Za ovog miroljubivoga giganta - Zeus iz SAD-a je 2013. uvršten u Guinnessovu knjigu kao najveći pas na svijetu - kaže se da je "danska doga". Nije danska, nego je njemačka kraljevska kuća dala uzgojiti psa za lov koji se neće preplašiti bilo koje zvijeri, ali koji će biti i dovoljno brz da svaku dohvati.
Foto: picture-alliance/dpa/K. S. Ramos/Guinness World Records
Nisam ja Eskim!
I njemački špic se ponegdje mora boriti za svoju zemlju porijekla: nedugo nakon Prvog svjetskog rata kada Nijemci nisu bili baš popularni, u SAD-u su ovu sortu "prekrstili" u "američkog eskimskog psa". I kinološka udruga Fédération Cynologique Internationale (FCI) Amerikance upozorava da ne luduju: špic je špic, ništa drugo.
Foto: Imago/Danita Delimont
Bokser
Teško da je ovaj četveronožac ikad stao u ring i s boksom nema ništa. 1895. u Münchenu je skupina vlasnika križala svoje buldoge sa sortom koju zapravo ne znamo. Nastavili su eksperimentirati dok nije nastala pasmina koja je poznata u čitavom svijetu. Ali odakle mu ime - to još uvijek nije jasno.
Foto: picture-alliance/dpa/RIA Novosti/M. Blinov
Jazavčar
Kao što mu i ime govori, ova pasmina je doista i stvorena da lovi jazavce, ako treba i u njihovom skloništu. Lovačku i živu prirodu ovi psi jedva mogu obuzdati: kad je njemački car Wilhelm II. sa svojim omiljenim jazavčarem došao u posjet austrijskom princu Franzu Ferdinandu, prvo što je učinio je bilo da "sredi" zlatnog fazana u vrtu austrijskog prijestolonasljednika.
Foto: picture-alliance/dpa/T. Nearmy
Mali münsterski pas
Doduše, njega se smješta u obitelj španijela, ali to je pravi Nijemac kojem je 1902. Edmund Löns pomogao da se vrati iz zaborava. No zapravo su veoma rijetki, jer su i propisi o njegovom uzgoju izuzetno oštri.
Foto: Eva-Maria Krämer
Weimaranac
Ako kod ovih pasa pomislite kako vam sad još treba samo dvorac i golemi kamin pred kojim će sjediti ove plemenite životinje, onda ste donekle u pravu: doista ih je dao uzgojiti Augugst Saski i zato su i dobili ime po Weimaru, mjestu gdje je imao dvor. Oduševljenje je bilo toliko da su svi psi koji su napuštali kraljevstvo morali biti sterilizirani - da negdje drugdje ne bi nastao uzgoj.
Foto: picture-alliance/Mary Evans Picture Library
Doberman
Danas se za neke kaže da su "kao dobermani" što bi jedva mogla biti uvreda Friedrichu Louisu Dobermannu. On je doista križao više pasmina kako bi dobio psa kakvog je želio za osobnu zaštitu. Ne slučajno: on je bio sudski službenik i obično su se njegove "mušterije" umirile čak i ako je došao na ovrhu u društvu svog "psića".
Foto: Imago/alimdi
Rotvajler
I to je drevna pasmina koja je u srednjem vijeku štitila stado i gazdu, kako od lopova tako od zvijeri. Sa sobom su ih vodili i trgovci pa mu otuda i ime: po gradu Rottweilu, tadašnjem trgovačkom središtu. Rotvajler je glasovit po snazi svog ugriza, ali i kod njega kao i kod gotovo svih ostalih pasa vrijedi staro pravilo: nema agresivnih pasa, ali ima agresivnih gazda.
Foto: Eva-Maria Krämer
Njemački ovčar
Horand von Gafrath je bilo ime psa koji je 1899. evidentiran kao prvi u Udruzi za uzgoj njemačkih ovčara. I njegova popularnost se brzo proširila po čitavom svijetu, ali i zao glas kao "nacistički pas". Zapravo je riječ o izuzetno inteligentnim životinjama oštrog njuha koji će za policiju lako naći i narkotike i zatrpane žrtve. Ali zbog uzgoja, često imaju problema s kralježnicom i kukovima.
Foto: picture-alliance/dpa/F. von Erichsen
Šnaucer
Makar su danas šnauceri obično po dnevnim sobama, karijeru su počeli po stajama juga Njemačke gdje im je zadaća bila lov na miševe i štakore. Prije su im podrezivali rep i uši da ih glodavci ne bi uhvatili, ali ta je praksa danas zabranjena.
Foto: Colourbox/Celso Diniz
10 slika1 | 10
Od povoljnog i jednostavnog do skupog i udobnog
Ponuda za brigu u azilu je jednostavna, ali povoljna: vlasnici pasa plaćaju 13 do 16 eura po danu, ovisno o veličini psa u Wolfenbüttelu. Hrana je uključena u cijenu, osim ako vlasnik za psa zahtijeva posebnu prehranu. Sve to je navedeno u ugovoru o njezi, koji osigurava obje strane. U principu, privremeni boravak u azilu je moguć za svakog psa, kaže Rump. Međutim, starijim ili jako bolesnim psima ne preporučuje se takav boravak, kao ni onima koji su pri prvom posjetu pokazali previše nervoze i stresa.
Individualnija briga nudi se u privatnim pansionima i hotelima za pse. Psi tamo često imaju direktan kontakt sa porodicom i okruženjem koje je bliže njihovom uobičajenom, nego što je to u azilu. Ali ta usluga košta više: u prosjeku od 35 eura po danu.
Vjenčanje za pse: torta namijenjena kućnim ljubimcima u ŠangajuFoto: Nicoco Chan/REUTERS
Dog-sitteri brinu o psima kod kuće
Neki psi teško podnose čak i privremeno preseljenje iz svoje uobičajene sredine. Za njih nije opcija ni putovanje s vlasnicima, ni smještaj u pansionu. U tom slučaju, takozvani "dogsitteri" mogu biti rješenje. Oni brinu o psu kod vlasnika kuće dok su je on sa porodicom ili sam na odmoru. Tako radi i Marcel Kellner iz Salzgittera. On je honorarni "dogwalker" i izvodi pse u šetnju. Pružanje brige tokom odmora nudi kao dodatnu uslugu. Od svojih klijenata dobija ključeve od kuće ili stana, kako bi mogao samostalno preuzeti psa i vratiti ga nakon šetnje. Pse na odmoru Marcel Kellner također hrani i brine se o njima prema njihovim potrebama. "Koliko puta dnevno posjećujem pse, odlučuju vlasnici," kaže Kellner. Za 60 minuta šetnje sa psom naplaćuje 25 eura. Za brigu tokom odmora dogovara fiksnu cijenu ovisno o trajanju i potrebama.
Prvi kafić za pse u Bugarskoj
02:21
This browser does not support the video element.
HuTa - vrtić za pse
Vlasnici pasa koji trebaju pomoć u brizi ne samo tokom odmora, već i u svakodnevnom životu, mogu se osloniti na vrtiće za pse, poznate kao HuTa. Oni postoje u mnogim mjestima. Prvi HuTa u Braunschweigu nedavno je otvorila edukovana trenerica pasa Candy Herdegen. Ona tokom dana brine o do 30 pasa. Psi se ujutro dovode, a popodne se vraćaju. "Između toga imaju vrijeme, koje provode u malim grupama, slobodno vrijeme u čoporu, šetnje i periode odmora - sve slično kao u vrtiću," kaže Herdegen. Uslov za HuTa je: Pas mora biti društven i zdrav. Mjesečna cijena za jedan stalni HuTa dan u sedmici iznosi 120 eura, za pet dana 500 eura.
Sokovi za pse
03:16
This browser does not support the video element.
Prvi dojam je važan
Prema procjeni profesionalnog udruženja za pružanje usluga za pse "ProHunde", trenutno u Njemačkoj postoji 600 komercijalnih pansiona i vrtića HuTa. Vlasnicima pasa predsjednik Hans-Joachim Czirski savjetuje da pri odabiru obrate pažnju na prvi dojam o objektu i operateru. Također bi trebali sklopiti ugovor o njezi i provjeriti da odgovorna osoba u objektu ima dozvolu prema „Zakonu o zaštiti životinja" i odgovarajuću potvrdu o stručnosti za brigu o psima. "Dobra usluga se također odlikuje dobrim odnosom cijene i kvaliteta. Samo ako je to izbalansirano, isto kao i opšti uslovi poslovanja koji nikoga ne stavljaju u nepovoljan položaj, svi su zadovoljni - pas, vlasnik, ali i operater koji nudi pansion za njihove kućne ljubimce," kaže Czirski.