„Mislila sam da mi je kćerka čudovište!“
10. oktobar 2017![Russland Sankt Petersburg Umzug von LGBT-Aktivisten](https://static.dw.com/image/40068873_800.webp)
„Njihova srca treba paliti i zakopavati": ovo je prijedlog prominentnog ruskog televizijskog voditelja Dmitrija Kisjelova, u top terminu na ruskom Kanalu 1. Ciljao je na ljude sa „netradicionalnom seksualnom orijentacijom", kako se u Rusiji nazivaju gejevi i lezbijke. Kisjelow je ključna figura ruske medijske propagande. Laže, proganja, vrijeđa i zbog tog je cijenjen. Za ovaj prijedlog u vezi sa spaljivanjem srca je u studiju nagrađen aplauzom. Lov na homoseksualce je započeo. To je bilo 2012. godine.
Godinu kasnije je u Volgogradu na jugu Rusije ubijen muškarac. Zato što je bio gej. Glava mu je smrskana kamenom teškim 20 kilograma. Sve iz mržnje.
Nedugo kasnije je Duma – ruski parlament, usvojio takozvani zakon protiv homoseksualaca. Ko se u prisustvu maloljetnika pozitivno izjasni o homoseksualncima, od danas je podložan kažnjavanju. Time je država željela pobijediti takozvanu „propagandu netradicionalne seksualne orijentacije".
Bez zaštite za homoseksualce
Uz to – svako ko otvoreno brani homoseksualca koji je bio žrtva nasilja, može također biti kažnjen. Homoseksualci u Rusiji više nisu mogli računati sa tm da će ih država zaštititi od zastrašivanja, ponižavanja i nasilja. Sve to uprkos činjenici da su homoseksualne veze u Rusiji zvanično dozvoljene.
Prošlo je pet godina. Homofobija, koja je u Rusiji takoreći zakonski dozvoljena, i dalje je široko rasprostranjena. Danas, ne samo da se govorom mržnje može zaraditi novac u talkshow emisijama, već može dobiti i glasove na izborima. Barem u pravoslavnim predjelima. Ko u Rusiji otvoreno proganja homoseksualce, smatra se ne samo braniteljem takozvanih tradicionalnih vrijednosti, već i nekim ko podržava moralne stubove cijelog ruskog društva, koje izvana napada „truli Zapad". Ni manje ni više.
Roditelji proganjaju djecu
Posljedica: poslanik Dume (parlamenta), Vitalij Milonov javno vrijeđa građanina Ruske federacije Borisa Konakova. Bez kazne. Milonov je Konakova nazvao „pederčićem zaraženim AIDS-om", jer je mladić protestvovao protiv progona homoseksualaca u Čečeniji. Na jedan sat se zavezao lisicama na mostu u Sankt Petersburgu. Most nosi naziv oca čečenskog vođe Kadirova.
Posljedica: Majka jedne djevojke po imenu Natalija priznaje da je bila spremna da „kleči na koljenima moleći Boga da njenu kćerku učini normalnom poput ostatka svijeta". Potom priznaje da se kćerke gnušala kao čudovišta, kada je Natalija saopštila da preferira žene umjesto muškaraca. Na kraju je izašla na kraj sa majkom. Imala je sreću koju nemaju mnogi mladići i djevojke. Neke kćerke doživljavaju da ih očevi tuku. Neki roditelji djecu otjeraju. Organizacije za ljudska prava dokumentovale su slučajeve „popravnog silovanja". Kćerke koje su lezbijke bivale bi zaključane sa nasilnicima u sobi.
Bijeg kao konačan izlaz
Posljedica: milioner German Sterligov je u cijeloj Rusiji otvorio pekare u kojima je pisalo: „Homoseksualcima zabranjen ulaz". Nikoga ne zanima odbojni iskaz, koji podjeća na nacističke natpise: „Jevrejima zabranjen ulaz". Kaznene prijave? Ne! Ruski mediji radije se žale na visoke cijene hljeba. Poduzetnik Sterligov, koji je nekada imao predsjedničke ambicije, propagira iste vrijednosti kao i poslanik Milonov: djeca, kuhinja, crkva. Njegovi uposlenici su tolerantniji, zaključio je blogger Kiril Egor, koji je otvoreno gay. Egor je uzeo kameru i ušetao u jednu od Sterligiovih pekara. Gdje je bilo zabranjeno ući. Valjda.
I konačan rezultat: Nikoga nije briga za sudbinu više od stotinu homoseksualaca, koji su u jednom tajnom zatvoru u Čečeniji ponižavani, zlostavljani, premlaćivani. Opozicioni list „Novaja Gazeta" je o tome pisao mjesecima. Kao i srodni mediji u Rusiji. U inozemstvu se skandal širi. U prisustvu ruskog predsjednika Vladimira Putina njemačka kancelarka Angela Merkel rješava problem tokom posjete ruskom Sočiju. Do tada je „Viktor", mladić iz čečenskog grada Arguna, već napustio domovinu. Svi oni – Boris, Natalija, Kiril i čečenski homoseksualac, kojeg iz sigurnosnih razloga nazivamo „Viktor", pričaju svoje priče u Moskvi i Sankt Petersburgu. Priče pune bola, očaja, ali i hrabrosti. Priče o njihovim homoseksualnim ljubavima, koje su za hiljade muškaraca i žena u ovoj zemlji bez zaštite.