Kako riješiti krizu penzionog sistema u EU?
18. august 2024![Na fotografiji se vidi starija žena sa sijedom kosom koja sjedi na kauču i pregledava dokument dok koristi laptop. Izraz njenog lica odaje koncentraciju, vjerovatno analizira finansijske ili penzione dokumente.](https://static.dw.com/image/69915471_800.webp)
Demografska tempirana bomba u Evropi otkucava već decenijama. Zemlje Evropske unije postaju sve starije, a ljudi žive duže. Više od petine stanovništva Evropske unije sada ima 65 ili više godina. Očekuje se da će taj broj porasti na trećinu do 2050. godine.
Svjetska zdravstvena organizacija je prošle godine upozorila da će 2024. broj osoba starijih od 65 godina prvi put premašiti broj mlađih od 15 godina u Evropi. I pored velikog porasta imigracije u posljednje dvije decenije, kontinent još uvijek mora privući dovoljno radnika čiji porezi mogu pokriti rastuće troškove javnih penzija.
Ekonomisti predviđaju da će do 2050. godine u Evropi biti manje od dva radnika na svakog penzionera, u poređenju s tri koliko ih ima sada. U međuvremenu, godišnji trošak za javne penzije dostigao je više od 10 posto bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 17 od 27 država članica EU. Svih 17 – osim jedne – nalaze se u Zapadnoj Evropi. U Italiji i Grčkoj, penzije koštaju javne finansije više od 16 posto BDP-a.
Podizanje starosne granice iritira starije radnike
Kako bi se riješili enormni rastući troškovi, nekoliko država EU je promijenilo svoje javne penzione sisteme, uključujući podizanje starosne granice za odlazak u penziju. U Francuskoj su, na primjer, prošle godine mjesecima trajale demonstracije zbog planova da se radnici penzionišu sa 64 umjesto sa 62 godine.
Druge evropske zemlje su otišle još dalje. Velika Britanija, na primjer, planira da od sredine 2020-ih produži radni vijek do 68. godine. Osim toga, žene su se u Britaniji nekada penzionisale pet do sedam godina ranije od muškaraca, ali je starosna granica za penziju izjednačena.
„Holanđani su nedavno reformisali svoj penzioni sistem, ali on ne postiže postavljene ciljeve", rekao je Hans van Meerten, profesor evropskog penzionog prava na Univerzitetu u Utrechtu za DW. „Također, u Njemačkoj, Belgiji i mnogim drugim evropskim zemljama ne vidim potrebne reforme. Oni sami sebi kopaju grob."
Milioni ljudi još uvijek nemaju plan o privatnim penzijama iz vlastitog doprinosa koje bi trebale dopuniti njihove državne penzije. To dodatno opterećuje javne finansije. Podaci iz „Eurobarometra" od prošle godine pokazali su da samo 23 posto stanovnika EU ima profesionalni penzioni plan, dok je samo 19 posto dopunilo državnu penziju privatnom. Brojke se znatno razlikuju među državama EU.
Odvojeno istraživanje organizacije Insurance Europe pokazalo je da 39 posto ispitanika ne štedi za penzioni period – taj broj je još veći među ženama i radnicima starijim od 50 godina. A mnogi koji to čine su nezadovoljni uslovima štednje.
Niski prinosi i inflacija ugrožavaju štediše
„Tokom posljednje decenije, penziona kriza u Evropi značajno se pogoršala zbog niskih realnih prinosa koji nisu bili dovoljni da nadmaše inflaciju", rekao je Arno Uddoh, direktor komunikacija u organizaciji Better Finance iz Brisela, za DW. „To je rezultiralo značajnim gubitkom kupovne moći za štediše."
Analiza Finskog centra za penzije pokazala je da su nominalni prinosi na privatne penzije širom svijeta prošle godine u prosjeku iznosili osam posto. Međutim, nakon što je uzeta u obzir decenijama visoka inflacija koja je uslijedila nakon proglašenja pandemije koronavirusa, dobijen je realan broj od samo dva posto.
Inflacija u eurozoni dostigla je vrhunac od 10,6 posto na godišnjem nivou u oktobru 2022. godine.
Kada je riječ o privatnim penzijama, odnosno, dobrovoljnim penzionim fondovima, oni često ne daju zadovoljavajuće rezultate zbog nedovoljne transparentnosti društava za upravljanje tim fondovima, kako na planu njihovih troškova tako i kada je riječ o naknadama koje im se plaćaju. Zato je i sa takvim fondovima „sustizanje" inflacije veliki problem.
Sporo uvođenje prenosive EU penzije
U martu 2022. EU je uvela Panevropski lični penzioni proizvod (PEPP). To je plan koji omogućava radnicima da osiguraju sebi dodatnu penziju koja je u potpunosti prenosiva prilikom preseljenja u druge države EU. Plan je svima na raspolaganju, ali nije obavezujući.
Međutim, plan je uvela samo jedna zemlja – Slovačka. „PEPP je na snazi već dvije i po godine", rekao je van Meerten, „ali veliki investicioni fondovi kažu da nemaju kapacitete da sami uvode PEPP i traže partnere za to".
Prema riječima nekih stručnjaka, problem je i u tome što je PEPP previše komplikovan. PEPP se također smatra nepoželjnom konkurencijom za investicione fondove poput BlackRocka ili Fidelityja, čiji su najveći klijenti veliki holandski, norveški i njemački penzioni fondovi koji predstavljaju desetine miliona evropskih štediša.
Van Meerten se zalaže za pojednostavljenje i veću fleksibilnost PEPP-a, jer neke države EU ne daju tom penzionom planu iste poreske olakšice kao drugim privatnim penzionim planovima.
U nekoliko industrija u EU – od njemačke hemijske i metalske industrije do francuskog nacionalnog željezničkog operatera – postoje profesionalni penzioni planovi. Gotovo 60 posto njemačkih radnika koji plaćaju socijalno osiguranje obuhvaćeno je takvim planovima. Oni često omogućavaju štedišama, posebno ljudima koji rade fizički zahtjevne poslove, da se ranije penzionišu.
Radnici traže veću fleksibilnost penzija
Ljudima je, međutim, potrebna još veća fleksibilnost kada je riječ o njihovim investicijama i starosnoj granici za odlazak u penziju. Pojava neo-brokera kao što su Robinhood, eToro i njemački Trade Republic, koji korisnicima omogućavaju upravljanje investicijama putem aplikacija na pametnim telefonima, donekle je zamijenila mnoge komplikovane i teške penzione sisteme Evrope.
Tradicionalni finansijski provajderi tvrde da aplikacije za mobilno investiranje podstiču korisnike da preuzimaju nepotrebne rizike o kojima ne znaju dovoljno i da bi to moglo ugroziti njihove dugoročne prinose, dok pristalice tog sistema tvrde da je on učinio investiranje jednostavnijim, jeftinijim i transparentnijim.
U budućnosti bi više vlada EU moglo dozvoliti radnicima da dio svojih državnih penzijskih ušteđevina direktno ulažu na berzu, kao što je to slučaj u Švedskoj. Van Meerten vjeruje da bi radnici bili bolje motivisani da štede ako bi imali veću kontrolu nad načinima na koje se njihova sredstva ulažu.
„Želite li da vaša štednja bude zelena? Želite li da investirate u Izrael ili ne? Neka pojedinac odluči. Zašto bi socijalni partneri ili sindikati odlučivali o tome umjesto vas?" zapitao se on, misleći na privatne penzione planove koje ne kontrolišu sami korisnici.
Arno Uddoh iz organizacije Better Finance upozorava da će doći dan kada će se težište procesa prebaciti s javnih na privatne penzione sisteme štednje, a štediše za to – nisu spremne. „Postoji velika vjerovatnoća da će sljedeća generacija Evropljana u penziju otići znatno siromašnija i kasnije nego njihovi stariji vršnjaci", rekao je Uddoh.
Ovaj tekst je objavljen i na engleskom jeziku
Pratite nas i na Facebooku, preko Twittera, na Youtubeu, kao i na
Instagramu