Prvi njemački restoran brze hrane
19. maj 2014![](https://static.dw.com/image/17616045_800.webp)
Kada posjetitelji Regensburga lutaju u pravcu kamenog mosta, često neizbježno prođu pokraj jedne povijesne institucije, gostionice "Wurstlkuchl". Ona se prvi put spominje još 1378. godine. U dokumentima se govori o Konradu, kuharu s mosta. Pretpostavlja se da je on vodio prvi njemački restoran brze hrane u Njemačkoj.
Do danas kuća tradicije
636 godina kasnije Andreas Meier sjedi uz domaći kolač od sira i kavu u točionici pokraj "Wurstkuchl"-a. Oba objekta pripadaju njegovoj obitelji. Još od 1831. godine obitelj Schricker -Meier vodi tu kuću tradicije. 47-godišnji poslovođa je time Konradov nasljednik. Što bi rekli njegovi prethodnici da su znali da će gostionica postojati i 2014. godine? "Mislim da bi se itekako radovali, kada bi mogli vidjeti objekt", pretpostavlja Meier.
Današnji 'Wurstkuchl', zdanje u obliku trapeza s kapacitetom od 30 mjesta izgrađeno je 1651. godine. Njegov stražnji zid dio je starih gradskih zidina. Kuhinja iz 14. stoljeća morala je biti uklonjena jer je grad na njezinom mjestu želio sagraditi objekt za skladištenje i prodaju soli. Puno kasnije krug se zatvorio: u nekadašnjem skladištu soli, danas se uz centar za posjetitelje nalazi i točionica sa 70 mjesta. Prvorazredni položaj na Dunavu istovremeno je blagoslov i prokletstvo. Kada dođe do poplave, kao što je to bilo u lipnju 2013. godine, namještaj se mora transportirati na neko drugo mjesto. Uglavnom su nužni opsežni radovi na preuređenju. Nova poplava značila bi katastrofu. U "Wurstkuchl"-u se toliko renoviralo, koliko i na kamenom mostu, kojeg stalno treba popravljati. Gladni radnici uglavnom su jeli u susjednoj gostionici.
Sve iz vlastite proizvodnje
Na drvenom ugljenu peku se kobasice od čistog svinjskog buta. I kiseli kupus iz vlastitog podruma, senf, sve su to sami proizveli Meierovi radnici, njih 35. Šest dana u tjednu kobasice se proizvode u ranim satima, i to one u kojima se ne koriste vezivna sredstva. "To što sami proizvodimo, naš je zaštitni znak", kaže Meier. Još kao dječak ispomagao je u restoranu, a već 25 godina je zaposlen.
Ipak da će jednom sam preuzeti vođenje obiteljskog posla Meier nakon mature još nije znao. Prvo je izučio zanat kao kuhar, nekoliko semestara studirao je ekonomiju poduzeća. Znao je da je gastronomija povezana s puno posla i to često sedam dana u tjednu. No ima i puno pozitivnih strana: "Ovdje se radi ono u što se ulaganje i isplati", uvjeren je poduzetnik.