Srbija – rat živaca vlasti i opozicije
27. mart 2019![Serbien Wahlen Aleksandar Vucic](https://static.dw.com/image/19212016_800.webp)
Javnost u Srbiji još jednom je ostala uskraćena za konkretnu odluku. Umjesto toga, obećano je da će se navodno uskoro znati konačan stav, i naglašeno da vrh Srpske napredne stranke (SNS) naginje ka što skorijem datumu izbora.
Taj stav je relativno lako razumjeti, jer je rejting vlasti, i pored višemjesečnih protesta u Srbiji, i dalje veoma visok. Trebalo bi napomenuti da bi izbori na proljeće 2020. godine zapravo bili redovni i njih bi trebalo posmatrati kao malo vjerovatno rješenje. Ako se vlast, pak, odluči za izbore u junu, oni bi morali biti raspisani već u aprilu.
Oklijevanje Aleksandra Vučića da prelomi hoće li se najzad ići na vanredne parlamentarne izbore je donekle razumljivo za Nevena Cvetićanina iz Instituta društvenih nauka. Cvetićanin za DW kaže da se srpska politička dinamika odvija u trouglu vlast-opozicija-međunarodni faktor i da od toga zavisi kada će biti raspisani izbori.
„Sasvim je moguće da oni budu i na jesen, kada se budu završili takozvani evropski izbori i vidi tamošnji novi odnos snaga. Tu je zatim eventualni stav opozicije oko mogućeg bojkota izbora, kao i dešavanja oko Kosova gdje je stranama u pregovorima potreban legitimitet. Tako da svako ima svoje dileme: vlast kada da raspiše izbore, opozicija da li učestvuje ili ih bojkotuje i međunarodne sile da li će podržati te izbore“, ističe Cvetićanin.
Vučićevo oklijevanje je prosto njegova kalkulacija šta će tim izborima dobiti, naročito ako te izbore opozicija bojkotuje, kaže za DW Slobodan Georgiev, novinar BIRN-a. „Šta će njemu izbori na kojima će, pored SNS, učestvovati Čeda i Čanak? Čini mi se da možemo doći u situaciju da on te izbore raspiše 12. aprila, što je zanimljivo imajući najavljeni miting opozicije 13. aprila u Beogradu, kao i najavljene mitinge SNS u Novom Sadu 12. aprila i u Beogradu 19. aprila. Zato mislim da će odluka o izborima svakako biti u sjenci potencijalnog nastavka protesta opozicije i njenih daljih poteza“, ističe Georgiev.
Protesti se nastavljaju?
Raspisivanje izbora neće prekinuti građanske proteste i skloniti ljude s ulica, uvjeren je Georgiev. „Neke stvari su izrečene, neke stvari su se dogodile, nešto je zatraženo – dakle, bez promjene izbornih uslova i neke atmosfere, ljudi neće ići na te izbore. Vučić često podsmješljivo govori o malom broju ljudi na ulicama i niskom rejtingu Saveza za Srbiju, ali tu bi moglo da mu se postavi pitanje: Ako je sve to toliko nebitno, zašto se toliko time baviš i zašto ne radiš neke važnije stvari? Očigledno da to baš nije tako kako on pokušava da predstavi javnosti“, skreće pažnju Georgiev.
Situaciju između vlasti i opozicije Neven Cvetićanin vidi kao neku vrstu rata živaca: „Činjenica je da nam u tom smislu nedostaje neki bazični društveno-politički dijalog. Ako postoje barikade na svim stranama, to teško može donijeti institucionalnu stabilnost“, napominje Cvetićanin.
Nema dijaloga sa fašistima i tajkunima
A u tom smislu se stvari nisu pomjerile sa mrtve tačke. Aleksandru Vučići dijalog sa opozicijom nije ni na kraj pameti, i toj činjenici su samo dodate svježe uvrede na račun opozicionih lidera. Predsjednik SNS naglasio je da „nema namjeru da razgovara sa fašistom Boškom Obradovićem, kao i tajkunima Draganom Đilasom i Vukom Jeremić".
„Ta linija komunikacije je davno prekinuta i prosto Vučićeva narav i politička vizija je takva da on sada ne može da kaže: 'Evo, ja sam pretjerao'. A s druge strane, i opozicija je slala poruke da s njim nema nikakvog razgovora. Tako da je to sada jedna pat-pozicija. Opoziciju zovu fašistima, a opozicija prijeti hapšenjima i to takođe podstiče tenzije, i prosto ne vidim kako će tu neko prvi da popusti“, kaže Georgiev.
Nova globalna dinamika
Aleksandar Vučić je proteste opozicije opisao kao nasilne, a najave mogućih blokada institucija i saobraćajnica vidi kao „fašističke metode iz Hitlerovog doba“. To sada već prečesto etiketiranje političkih protivnika terminima iz jednog od najmračnijih perioda ljudske istorije, za Nevena Cvetićanina je, između ostalog, dio jednog šireg globalnog fenomena.
„Ako se to može ocijeniti kao neka olakšavajuća okolnost, takve obračune i etiketiranje političkih protivnika imate u čitavoj Evropi, pa i u Americi. Trenutno se, ne samo u Srbiji, nego i u Britaniji, protivnici Bregzita prevoze autobusima u London na proteste. To je jedna nova uzavrela dinamika u međunarodnim odnosima koja se reflektuje i na Balkan i na Srbiju“, navodi Cvetićanin.
Slobodan Georgiev napominje da je to način političkog djelovanja radikala, i da se tu ništa nije promijenilo u proteklih 25 godina političkog djelovanja Aleksandra Vučića.
„Tako oni funkcionišu – udaraj gdje stigneš. Vučić jeste u jednom trenutku shvatio da bi trebalo da sarađuje sa još nekim ko nije Sadam Husein. Prije nego što je postao proevropljanin, njegova jedina spoljnopolitička posjeta je bila Bagdadu u vrijeme Sadama sa Šešeljem. Mislim da je to prije svega upućeno njegovim biračima da im pokaže kakva im to prijetnja dolazi od opozicije“, ocjenjuje Georgiev.