Upozorenje Olimpijadi
22. august 2016![Olimpijski krugovi u Riju](https://static.dw.com/image/19477364_800.webp)
Utrka na 100 metara je vrhunac Olimpijskih igara. S tom rečenicom će se većina fanova sporta odmah složiti. Rijetko koje natjecanje ljude diljem svijeta i iz svih kultura u tolikoj mjeri fascinira kao taj spektakl trkača koji traje jedva desetak sekundi. Međutim, kad čak ni ulaznice za to natjecanje nisu rasprodane, onda je nešto trulo u državi Olimpijadi. Olimpijski stadion je na drugim danima za vrijeme natjecanja za medalje u atletici često bio popunjen samo za oko 60 posto kapaciteta, arene, odnosno dvorane za hrvanje, mačevanje, nogomet ili čak plivanje su imale sličan mali broj posjetitelja na tribinama. Razlog: mnogim Brazilcima su ulaznice za olimpijska natjecanja jednostavno bile preskupe. No, to nije potpuno objašnjenje: gotovo polovica od oko 280.000 ulaznica podijeljenih učenicima je ostala neupotrijebljena. Je li Olimpijada izgubila svoju draž? I da i ne.
Ne, zato što je Rio 2016 pružio nevjerojatno napete odluke poput jedanaesterca u produžecima utakmice između Brazila i Njemačke, emocionalni teniski turnir u polufinalu između Del Potra i Nadala, trijumf Fidžija u ragbiju, pobjeda u posljednjoj sekundi francuskih rukometaša protiv Nijemaca ili napeto finale u disciplini biciklizam na cesti na Copacabani. Sportska natjecanja između ljudi svih zemalja još uvijek fasciniraju i milijarde ljudi okupljaju pred malim ekranima, radijo prijamnicima ili u današnje vrijeme pametnim telefonima.
Da, zato što su se Igre sve više udaljavale od svojih početaka i ideala. Komercijalizacija koja je ušla u sve pore Igara, sumnje u sportske uspjehe zbog doping skandala, djelomična paraliza javnog prijevoza izvan posebne olimpijske trase, stroge sigurnosne mjere koje su u međuvremenu postale nužne - sve su to faktori koji pojašnjavaju zašto je publika u određenoj mjeri izgubila interes.
Ljudima je dosta olimpijskog gigantizma
No, Rio de Janeiro nije tu jedini, drugi gradovi su išli korak dalje: München, Krakov, Stockholm, Oslo i Hamburg su već za vrijeme procesa natječaja poručili "Ne" Olimpijadi. Preveliki troškovi za porezne obveznike, previše posebnih želja Međunarodnog olimpijskog odbora (MOO) i na koncu mogućnost da će iza Olimpijade ostati sportske ruine koje se neće koristiti, poput onih u Ateni - mnogima je dosta olimpijskog gigantizma.
Ako onda još visokorangirani dužnosnici MOO-a, poput Irca Patricka Hickeya, trguju na crno s ulaznicama i zbog toga budu uhićeni, potvrđuje se slika korumpiranih i bogatstva gladnih sportskih dužnosnika koji se moraju pomiriti s bilo kojom zemljom koja želi organizirati Olimpijadu. Kad usto atletičari poput američkog plivača Ryana Lochtea i Jamesa Feigena izmisle da su opljačkani kako bi time skrenuli pozornost s vlastitog vandalizma, onda je jasno da Olimpijada ima problem sa svojim imidžom. Koliko vjerodostojna je takozvana olimpijska obitelj još uopće?
Pozitivne kontrole nakon natjecanja pokazuju: čiste Igre su iluzija
Sumnja je, kao i uvijek, trčala, bacala, skakala zajedno sa sportašima. Zagonetni sportski uspjesi, između ostalog u biciklizmu, slučajevi dopinga u dizanju utega i slučaj u kojemu su tijekom doping kontrola nekolicina očito loše obučenih kontrolora zamijenili imena i čak i spol atletičara koje se trebalo testirati. Neki volonteri su nenamjerno najavili testove na doping koji su se ustvari trebali provesti nenajavljeno. Stoga se iza kontrolnog sustava u Riju mora staviti znak pitanja. A ionako brojni pozitivni testovi iz Pekinga, Londona i Sočija koji su naknadno provedeni pokazuju da računi kasnije stižu te da su čiste igre iluzija.
Spomenuti bi se trebale i one čudnovatosti s kojima nas sportski dužnosnici uvijek iznova iznenade. Ne samo činjenica da većina ruskog olimpijskog tima smije nastupiti na Olimpijadi, ali ne i na Paraolimpijadi, pojačava sumnju u olimpijsku logiku, već i odluka da se Ruskinja, Jelena Isinbajeva, kojoj je natjecanje zabranjeno zbog sumnje u doping, proglasi olimpijskom predstavnicom atletičara, može izazvati samo čuđenje. A da i ne govorimo o činjenici da je dužnosnik FIFA-e Issa Hayatou pobjednicima uručivao medalje - čast koja se ne bi trebala ustupiti bliskom suradniku Josepha Blattera protiv kojega se vode istrage protiv korupcije u tom nogometnom savezu.
A ipak: Olimpijske igre su još uvijek briljantna ideja. Još uvijek je to predivna misao mirno na jednom mjestu okupiti narode svijeta oko jednog sportskog natjecanja. To okupljanje, međutim, postaje sve veće i skuplje, i to je jedna velika greška. Rio je MOO-u sa svojim polupunim tribinama uputio upozorenje. Ostaje nada da će ta poruka i stići na ono mjesto kojemu je i namijenjena.