300109 Asyl Homeschooling
1. veljače 2010![Obitelj Romeike, Morristown, Tennessee, SAD, 9.1.09.](https://static.dw.com/image/3979375_800.webp)
Mnogim ljudima iz siromašnih zemalja se Njemačka pričinja kao obećana zemlja. Oni često riskiraju i zdravlje i život samo da se nekako dokopaju granice i da postave zahtijev za dodjelom azila. Obitelj Romeike Njemačku međutim drugačije doživljava - oni su u kolovozu 2008. otputovali kao turisti u Sjedinjene Američke Države i tamo zatražili azil. Razlog: oni svoju djecu žele sami obrazovati kod kuće i ne slati ih u školu - a to je u Njemačkoj zabranjeno, tu vlada zakonska obveza pohađanja škole. U SAD-u je to drugačije, i upravo ovih dana je obitelji Romeike jedan sudac u Memphisu dodijelio azil - zbog kršenja ljudskih prava u Njemačkoj.
Engleski kroz Bibliju
Otkako su stigli u svoju novu domovinu, članovi obitelji Romeika žive u Morristownu, malom industrijskom gradiću na istoku američke savezne države Tennessee. Za Damarisa, Christiana, Josuu, Lydiu i Daniela školski dan počinje čitanjem Biblije - na engleskom jeziku. Dječje izdanje Svete knjige na njemačkom su već odavno proradili, objašnjava otac Uwe Romeike. Ova nastava vjeronauka je međutim istovremeno i nastava engleskog jezika.
Petoro djece u dobi između tri i pet godina sjedi za velikim drvenim kuhinjskim stolom - koji je istovremeno i njihova školska klupa. Daniel i Lydia su u malom gradiću Bissingen na jugu Njemačke nekoliko godina išli u školu, ali su se tamo strašno promijenili - i to u negativnom smislu, objašnjava njihova majka Hannelore Romeike. Postali su tihi, povučeni, prestali su se smijati. U školi je jedan dječak bio posebno zločest: „Gađao me kamenjem, a Danielu je kamenom čak razbio nos tako da je krvario. Ali tu su bili i drugi, oni su se toliko tukli među sobom da su jednom izbili zub”, priča mala Lydia.
Roditelji su odlučili da ih u školu više ne šalju, da ih podučavaju kod kuće. Lydia kaže da joj se to dopada, tu se ne mora nikoga bojati. Ali Romeike imaju i druge razloge zbog kojih nisu željeli djecu više slati u školu. Kod kuće oni mogu djeci posredovati i vrijednosti do kojih im je stalo - u prvom redu kršćanske vrijednosti. Romeike žele da njihova djeca poštuju roditelje i nastavnike, da uvijek govore istinu i da se nauče lijepom ponašanju. Biblija im je uzor - i to u svim nastavnim predmetima. „Mi smo čitajući školske udžbenike shvatili da obrazovanje nikada nije vrijednosno neutralno. Nije moguće posredovati neko znanje bez da se istovremeno ne posreduju i određene vrijednosti. I djeca se nalaze u procijepu - mi im posredujemo naše vrijednosti, a nastavnici svoje. I mi tu nemamo nikakav utjecaj", kaže majka.
Policija uplakanu djecu na silu odvela u školu
Supružnicima Romeike je bilo jasno da u Njemačkoj vlada školska obveza, ali su se nadali da će ih nadležne službe pustiti na miru ili u najgorem slučaju da će morati platiti neku novčanu kaznu. Ali onda im je na vrata došla policija: „Tog jutra smo malo duže spavali i policija nas je probudila. Prijetili su da će provaliti vrata. Bili su grubi i djecu su na silu odvukli u školi. Plakala su. Poslije smo iz za vrijeme odmora opet pokupili. I to je bio taj odlazak u školu", prisjeća se otac.
Strah je bio sve veći, strah koji imaju i druge obitelji koje svoju djecu žele podučavati isključivo kod kuće. Sestra Hannelore Romeike je dobila pismo u kojem joj se prijeti s 50 000 eura kazne i oduzimanjem prava starateljstva nad djecom. Romeike su se odlučile na bijeg. S nekoliko kofera u ruci su kao turisti došli u Morristown. Tamo im je pri smještaju pomogla Organizacija za obranu kućnog školovanja (HSLDA), a platili su i odvjetnike u postupku potraživanja azila. Ovih dana su Romeike konačno uspjeli u svojoj nakani: sudac iz Memphisa Lawrence Burman je obitelji dodijelio azil. Obrazloženje: "Ljudi koji svoju djecu žele obrazovati kod kuće predstavljaju posebnu socijalnu grupu, a njemačka Vlada njih progoni. Zbog toga im ovaj sud dodjeljuje azil."
Autor: Christina Bergmann/ Zoran Arbutina
Odg. ur.: Snježana Kobešćak