Energetska politika = sigurnosna politika
19. listopada 2006![Sastanak skupine G8 16.7.2006. u Sankt Petersburgu](https://static.dw.com/image/2097913_800.webp)
Nafta, čista pitka voda, plodno tlo - to su najvažnijih aduti onih koji igraju partiju pokera političke moći u svijetu. Predodžbe o tome kako se ruše cijene, obustavljaju isporuke energije zbog vršenja političkog pritiska, ili vrše ciljani teroristički napadi na izvore energije - izazivaju pravu jezu. Sve su to razlozi da se o energetskoj politici raspravlja kao o prioritetnoj temi na nacionalnoj, ali prije svega i na međunarodnoj razini.
Njemačka će slijedeće godine doći na čelo Europske unije kao i skupine najrazvijenijih industrijskih zemalja i Rusije G8, a već se sada raspravlja o tome koje će biti glavne teme kojima će se baviti tijekom slijedeće godine. Veliku važnost će u svakom slučaju imati energetska politika, a za to ima puno razloga, naglašava Ulrich Benterbusch, voditelj njemačkog ureda Sherpa za pripremu sastanka na vrhu skupine G8.:
" Međunarodna agencija za energiju računa s time da će se tijekom slijedećih 25 godina u cijelom svijetu potražnja za energijom povećati za više od polovice. Istodobno su svjetske rezerve energije koncentrirane u svega nekoliko područja. 70 posto svjetskih rezervi nafte i zemnog plina nalaze se u nestabilnim ili teško pristupačnim područjima."
Dodatna potražnja za energijom i poremećaji u opskrbi energije povezane su s daljnjim rizicima u formiranju cijena, koje pojedinačne zemlje više ne mogu same rješavati, a za svjetsko gospodarstvo imaju fatalne posljedice. Raspoloživi izvori energije sve su više ograničeni, a Njemačka će u okviru svjetskog gospodarskog sastanka raditi na tome da zbog toga ne dolazi do novih međunarodnih sukoba i kriza. Skupina G8 stoga u međunarodnoj suradnji zbog svoje gospodarske snage ima vrlo bitnu ulogu :
"Energetsko-politički to znači da trebamo razvijati suradnju u kojoj se uspostavlja ravnoteža interesa proizvođača i potrošača energije, kao i tranzitnih zemalja, a da se sukobe rješava na osnovu arbitraže."
No, kako bi to trebalo funkcionirati? Radi se o ravnoteži interesa. Vlade i poduzetnici, javni i privatni sektor moraju shvatiti da se zajednička sigurnost u području sirovina i energije može postići samo u okviru međunarodne suradnje, vjeruje Benterbusch. Pri tome treba uvažavati i kriterij pravednosti, smatra glavni tajnik zaklade Konrad-Adenauer Wilhelm Staudacher:
" Mi koji živimo u zapadnim industrijskim zemljama, dopuštamo si taj luksuz, da bez obzira na naše prognoze o tome kako ponestaju izvori energije, energiju nemilice trošimo i razbacujemo i to na račun zemalja Trećeg svijeta. Najmanje energije troše one zemlje koje raspolažu s najviše izvora - a to su upravo zemlje Trećeg svijeta. Tu nešto nije u redu."
Savezna je vlada stoga odlučila da na međunarodni dnevni red uvrsti i temu efkasnosti korištenja energije, te da se podržavaju tehnike koje vode do optimalnog korištenja energije. Uz to treba i povećati broj zemalja koje isporučuju sirovine i energiju. Konkretno - obratiti veću pozornost na primjer na zemlje sjeverne Afrike, a ne samo na zemlje Srednjeg istoka, gdje trenutno vlada velika napetost, naglasio je savezni ministar vanjskih poslova Frank-Walter Steinmeier na nedavnom sastanku njemačke Vlade o pitanjima energije.
U ožujku slijedeće godine savezna će vlada iznijeti svoju strategiju odnosa prema sirovinama. Tu će, među ostalim, biti govora o većoj transparentnosti tržišta sirovina. To se tržište treba osloboditi svih kočnica koje otežavaju ili onemogućavaju slobodnu trgovinu, a izvozne tarife i poreze treba sniziti. Njemačka bi trebala smanjiti svoju energetsku ovisnost o kriznim područjima, te pružati pomoć zemljama u razvoju za istraživanje i razvoj njihovih izvora sirovina. Time međunarodna zajednica preuzima i veliku odgovornost:
" Upravo u tom području trebamo instrumente kojima ćemo, dobrim upravljanjem, pridonijeti da se to bogatstvo sirovina kojima raspolažu zemlje u razvoju, odrazi i na blagostanje stanovnika tih zemalja."
Ne smije se dogoditi da se u tim zemljama samo eksploatiraju nalazišta sirovina, jer se na taj način ne može uspostaviti međunarodna ravnoteža interesa koju se želi postići. Kada je riječ o zemljama u razvoju, značajni su i izvori obnovljive energije. U tom području Njemačka je među vodećim zemljama po tehnologiji, a njen know-how u svijetu pobuđuje veliko zanimanje. Stoga Njemačka u tom području ima velike izglede da bude izvoznik tehnologije i potrebnog znanja za dobivanje obnovljive energije.