Marina Abramović pomaže Ukrajini
28. ožujka 2022![Marina Abramović](https://static.dw.com/image/59971477_800.webp)
Pitam se što je zadatak nas umjetnika u ovom trenutku, nas ljudi uopće, kako možemo pomoći?", emotivno i energično govori Marina Abramović u intervjuu za DW. Rat u Ukrajini očito je jako pogađa. Reagirala je samo jedan dan nakon njegovog početka video-porukom u kojoj je rekla: „Napad na Ukrajinu je napad na sve nas. To je napad na čovječanstvo i mora se zaustaviti!" Ona je, ističe, jasno protiv nasilja i rata. No, za razliku od ranijih ratova u Afganistanu, Iraku ili Siriji, ovaj se, kaže, osjeća vrlo blizu, u vlastitom "dvorištu".
Zbog toga, ona ne ostaje samo na riječima, već pronalazi način da kroz umjetnost financijski podrži jednu humanitarnu organizaciju. U novom izdanju njezinog izuzetno uspješnog performansa "The Artist is Present" iz 2010. godine, u njujorškoj galeriji Sean Kelly do 16. travnja 2022., troje ljudi koji su izdvojili najviše novca na dražbi organiziranoj posebno za ovu svrhu, imali su priliku sjediti nasuprot umjetnice.
U Ukrajini aktivna i prije izbijanja rata
Za umjetnicu koja živi u New Yorku, osjećaj blizine rata, s obzirom na geografsku udaljenost, može zvučati čudno. Najprije, Abramović je odrasla kao kćerka partizana u jugoslavenskoj Srbiji i više puta je boravila u Ukrajini. Samo prošle godine, na komemoraciji povodom Holokausta- u Babinom Jaru kod Kijeva.
Tamo je u listopadu 2021. svečano otvorena njezina prostorno najopsežnija instalacija do sada. "The Crystal Wall of Crying" (Kristalni zid plača) dug 40 metara, interaktivni je "Zid plača" od drvenog ugljena prošaran velikim kristalima kvarca. Obilježava mjesto jednog od najvećih masovnih strijeljanja u Drugom svjetskom ratu: tijekom dva dana u rujnu 1941. godine u „Ženskoj klisuri”, kako se na njemačkom naziva Babin Jar pripadnici njemačkog Wehrmachta i specijalne jedinice SS-a strijeljali su 33.000 ljudi.
"Zid plača" kao zid iscjeljenja
Nedaleko od memorijalnog spomenika, 1. ožujka je raketiran kijevski televizijski toranj. To što tada nije oštećen zid skoro da graniči s čudom. Ako "Kristalni zid plača" neoštećen preživi ovaj pakao, onda bi, smatra umjetnica, on imao dvostruku simboliku. Bio bi mjesto žalosti i sjećanja, ali i mjesto iscjeljenja, kaže Abramović, citirajući Dalaj Lamu: „Jedini način da se pobijedi ubijanje je oprost“. I dodaje da je to ključno za ljudskost.
To pak nije lako, imajući u vidu svakodnevnu eskalaciju ratnih sukoba, brojne civilne žrtve i milijune ljudi koji napuštaju Ukrajinu. Oprost je velika riječ – sada se treba pozicionirati, kaže Marina Abramović i ističe da joj je jasno da ruske umjetnice i umjetnike koji se ne distanciraju od Putina treba bojkotirati.
Umjetnost koja boli
Umjetnički "brzo reagiranje" nikada nije bilo odlika Marine Abramović. Njezini brojni performansi u kojima se samoozljeđuje, poput "Lips of Thomas" (Tomasove usne) (1975./1993./2005.), tijekom kojega na svoj trbuh urezuje komunističku zvijezdu petokraku, a potom ležeći na ledu toplinom iz sušila za kosu iritira ranu do krvarenja, nikada ne traži "kick" već transformaciju bola. Njezini nastupi najčešće su osobno prekoračivanje granica, ali imaju i šire značenje.
U "Balkanskom baroku" Marina Abramović je na Venecijanskom bijenalu 1997. godine danima u podrumu ribala krvave, smrdljive kosti. Za ovaj drastičan odgovor na rat u Jugoslaviji, koji je počeo šest godina ranije, dobila je nagradu „Zlatni lav" na Bijenalu. Od krvi žrtava se ne može oprati, izjava je koja vrijedi univerzalno. I danas u ratu protiv Ukrajine.
"Umjetnost ne stoji više na prvom mjestu"
"Ne, u ovom trenutnu umjetnost nije na prvom mjestu, žao mi je", naglašava umjetnica. "Kada vidim da se bombardiraju bolnice iz kojih se iznosi novorođenčad, postoji mnogo nužnijih stvari koje treba uraditi. Žena koja umre na porođaju u ovom trenutku je mnogo važnija od bilo čega drugog."
Na prvom mjestu je sada konkretna pomoć za te ljude, kaže ona i dodaje da se zato i odlučila da i sama da svoj financijski doprinos "remakeom" njezinog dugovječnog performansa "The Artist is Present" iz 2010.
Tri mjeseca je Abramović tijekom radnog vremena njujorškog Muzeja moderne umjetnosti sjedila šutke, ne ustajući sa stolice, a posjetitelji su mogli sjediti preko puta nje. S "Umjetnik je prisutan" konačno je postala legenda. I sada je ona na online-platformi Artsy prodaje priliku da posjetitelji šutke sjede naspram nje u njujorškoj galeriji Sean Kelly, u kojoj se prikazuje njezin video-uradak "Performative". Tri najveće ponude dobile su fotografiju s potpisom umjetnice, a prihod je namijenjen humanitarnoj organizaciji Direct Relief, koja u suradnji s ukrajinskim Ministarstvom zdravstva pruža medicinsku pomoć i podršku ljudima u Ukrajini.
"Moja generacija je rođena nakon Drugog svjetskog rata i ovako nešto nisam očekivala. Sada je stvarno opasno jer smo uzdrmali Putinov ego. On ne zna gubiti i uništit će svaki kamen u Ukrajini, prije nego što je napusti", ističe umjetnica.
„Situacija je mnogo opasnija nego što mislimo, za sve, za cijeli planet", zaključuje Marina Abramović, koja ne krije strah da bi sukob u Ukrajini „mogao dovesti do Trećeg svjetskog rata".
Pratite nas i na Facebooku, preko Twittera, na Youtubeu, kao i na Instagramu