Prema istraživanju EU, upravo zastrašujuća količina meda na tržištu je razrijeđena mnogo jeftinijim šećernim sirupima. Nijemci su veliki ljubitelji meda, ali taj falsifikat je sve teže otkriti.
Foto: Ali Kaifee/DW
Oglas
Za Nijemce je med jedan od najdražih namaza za doručak: podaci su nešto različiti, ali specijalizirani časopis za med i pčelarstvo Deutsches Bienen Journal navodi kako Nijemci troše preko jednog kilograma meda godišnje, daleko više nego na primjer čokoladnog namaza iako nešto manje nego džema ili marmelade. Po potrošnji su u samom vrhu Europe, iako isti časopis prenosi tvrdnju pčelarske udruge Slovenije kako se tamo troši još više, gotovo kilu i pol meda godišnje. Svjetski rekorder je Srednjoafrička Republika s tri kilograma.
No ljubitelje meda je dočekalo gorko iznenađenje u najnovijem nalazu stručnjaka Europske unije: u 320 uzoraka meda iz trgovina,u njih 46% je utvrđeno kako je razrijeđen mnogo jeftinijim šećernim sirupom. U njemačkim trgovinama je u polovini od 32 uzorka utvrđena prijevara, u Francuskoj je još gore: u samo četiri meda od 21 uzorka je utvrđeno da je to doista proizvod vrijednih pčelica.
Tek novim tehnologijama je uopće moguće otkriti prijevaruFoto: Ali Kaifee/DW
Njemačka već odavno nije u stanju pokrivati svoju potrošnju meda, ne na kraju jer je od devedesetih prošlog stoljeća i broj rojeva pčela smanjen za više od trećine. Daleko najveći proizvođač meda na svijetu je Kina – oko 480 tisuća tona godišnje, ali nakon ovog ispitivanja se možemo pitati, što to Kinezi doista proizvode. Jer u 74% od 89 uzoraka meda iz Kine je utvrđeno da su barem u određenoj mjeri krivotvorine. Još je gore kod meda iz drugog po veličini proizvođača meda na svijetu, Turske: ispitano je 15 uzoraka meda iz te zemlje i falsifikat je utvrđen – u njih 14.
Kad piše „med", mora biti samo - med
Krivotvorina zapravo ima sve više: u sličnom ispitivanju prije nekih pet godina je u samo 14% uzoraka utvrđeno kako je med razrijeđen nedopuštenim sastojcima. Zapravo je prilično jasno, što je dopušteno biti u staklenkama na kojima piše med: samo i isključivo pčelinji med, ništa drugo, zabranjeno je čak i dodavati vodu. Organizacija Foodwatch upozorava i kako su prevaranti postali lukaviji: prije su med razrjeđivali šećernim sirupom iz kukuruza ili šećerne trske, ali „danas koriste sirupe koji se prije svega dobivaju iz riže, pšenice ili šećerne repe“. A to su sastojci kojeg nisu u stanju otkriti u većini laboratorija za kontrolu hrane.
"Med iz vlastitog pčelinjaka", piše na jednoj ogradi imanja u Donjoj Saskoj. Nijemci će rado posegnuti i duboko u džep da bi si osladili život, ali ne znaju da je "pravi med" - prava lutrija.Foto: Hauke-Christian Dittrich/dpa/picture-alliance
Chris Methmann, čelnik njemačkog ogranka organizacije Foodwatch za postaju ARD sažima: „Potrošači su godinama kupovali falsificirani med u trgovinama, ne znajući što to zapravo jedu. Prevaranti besramno koriste rupe u nadzoru hrane i tek modernim metodama analize nadležni mogu otkriti krivotvorine i pobrinuti se da nestanu s tržišta."
No razmjeri prevare su golemi: iako potrošači rado otvaraju novčanik da bi se osladili zdravim i pravim medom, on nije jeftin. U Njemačkoj će potrošač platiti najmanje desetak eura po kilogramu, makar Foodwatch tvrdi kako je svjetska cijena meda, dakle iz uvoza negdje oko 2,17 eura za kilu. Prevarantima čak i peterostruka dobit nije dovoljna, jer šećerni sirup iz riže košta jedva nekih pedesetak centi za kilu.
aš(agencije)
Pčelice, super ste!
Po prvi put se ove nedjelje obilježava Svjetski dan pčela. Jedna njemačka samoposluga je povodom tog dana na neko vrijeme sa polica uklonila sve što ima veze sa pčelama i insektima uopće. Rezultat je zaprepastio kupce.
Foto: Penny/Rewe Group
Bez pčela je ostala pustoš...
Možda je netko očekivao da će prazna ostati samo polica sa medom. Daleko od toga! Tek u toj prodavaonici diskountera Penny u Langenhagenu je i kupcima postalo jasno koliko su važni ti naši mali pomoćnici kojima toliko ugrožavamo život našom kemijom i pesticidima...
Foto: Penny/Rewe Group
Mala čarobnica
Evo te naše junakinje: osim što stvara ukusan med, ona je od presudne važnosti i za oprašivanje biljaka. A to znači i da su police sa voćem i povrćem ostale gotovo prazne.
Foto: picture-alliance/dpa/P. Pleul
A gdje su plodovi?
Naravno da u oprašivanju sudjeluju i druga leteća stvorenja, kako kukci i čak ptice. Ali osobito u poljoprivrednim krajevima, za gotovo trećinu plodova možemo zahvaliti marljivosti pčelica.
Foto: picture-alliance/dpa/F.Rumpenhorst
Niti to nije kraj koristi
Izbacili smo med, izbacili smo voće i povrće, pekarske proizvode i sve što je vezano uz njih. Čega još ima u samoposluzi što možemo zahvaliti pčelama?
Foto: Penny/Rewe Group
Zašto nema čokolade?
Ne samo da nema čokolade jer i plod kakaovca treba biti oprašen, nego i zato jer je veoma čest dodatak čokoladi i aditiv koji se krije pod nazivom E 901 kako bi čokolada dobila lijepu i sjajnu caklinu. I ne samo čokolada, mnogi drugi proizvodi. Što je taj E 901?
Foto: picture-alliance/dpa/Junos
My name is 901, E 901.
To je običan, prirodan vosak naših pčelica. Na polici ćete naći poneku svijeću koje se danas rade od umjetnog parafina jer je vosak previše dragocjen da bi ga se tek spalilo. On služi i za caklinu kod mnogih slatkiša i druge hrane, ali kada bi Penny uopće držao te proizvode, bez njega ne bi bilo niti čarapa i majica. U tkanju pamuka se voskom postiže prava, ravnomjerna nit vlakna.
Foto: picture-alliance/dpa
A kava?
Naravno, nema kave. Ne samo jer je i to plod kojeg treba oprašiti nego se baš kod kave pokazuje da su i pčelice lude za kofeinom: to je pokazala i studija gdje se pčelama ponudila šećerna vodica sa i bez kofeina. Baš kao i mi, tako su i pčelice prvo odzujale na kavu sa prijateljicama.
Foto: Deutscher Kaffeeverband e.V.
Shvatili smo...
Eksperiment u toj samoposluzi je trajao samo nekoliko sati jer se gotovo ništa nije imalo za prodati. Nestali su i začini, umaci, djelatnik Pennya Andreas Krämer nam kaže i kako su morali maknuti i toaletni papir. Naime i u njemu je ekstrakt kamilice...
Foto: Penny/Rewe Group
Kako pomoći?
Neki čak postavljaju malene "hotele" gdje pčele mogu prezimiti, ali i svi mi možemo uvelike pomoći svaki put kad posegnemo za nekim insekticidom. Da li baš moramo? A tu bi i poljoprivrednici morali razmisliti o kemiji koju koriste na poljima i voćnjacima.
Foto: DW/S. Pabst
I onda i med
Jer slastan i po mnogo čemu zdrav med je samo nešto što pčele ljudima donose u praktično svim kulturama još od pamtivijeka. Zato su pčele itekako zaslužile svoj dan koji se obilježava 20. svibnja.