Roštiljanje kao u restoranu s Michelinovom zvjezdicom
15. lipnja 2013![A man checks his barbecue as the sun sets at the former Tempelhof city airport, which became a public recreation area after its shutdown, in Berlin, Germany, Saturday, Aug. 4, 2012. (Foto:Gero Breloer/AP/dapd)](https://static.dw.com/image/16160943_800.webp)
File od pastrve na cedrovoj dasci za roštilj, goveđi brioche-burger, biftek i ramstek uz preprženu rimsku salatu u umaku od oraha, camembert začinjen marelicama i kolač od čokolade s bademima i jagodama. To nije jelovnik nekog restorana s Michelinovim zvjezdicama, nego jelovnik s jednog tečaja za pripremu roštilja. "Nakon 30 godina želimo konačno probati nešto novo, a ne na roštilju uvijek peći samo kobasice", objašnjava bračni par Walch, zbog čega se odlučio upisati na ovaj tečaj.
Bez obzira radi li se o osnovnom tečaju ili nekom specijaliziranom za pripremu odrezaka, ribe, vegetarijanskih ili božićnih jela, jela od divljači ili, kao u ovom slučaju, o posebnom seminaru, tečajevi su u najvećoj europskoj trgovini za roštilj cijele godine popunjeni, kaže Christian Casper iz trgovine Santosgrills u Kölnu. "Prošle smo godine imali oko 3.000 polaznika, ove će ih godine biti 4.500, a tu još nismo ubrojili razne tvrtke koje također prijavljuju svoje zaposlenike".
Roštiljanje za dobar dio Nijemaca nije tek puko ispunjavanje slobodnog vremena, kao što je to uglavnom bio slučaj još od četredesetih godina prošlog stoljeća, kad je ovaj trend stigao iz SAD-a. Stručnjak za roštilj Patrick Schmiedel čvrsto je uvjeren da je roštiljanje za mnoge postalo već način života. "Kuhanje i roštiljanje sve se više isprepliću", tvrdi on. A za to je i sve više ljudi spremno izdovojiti više novaca. "Za kvalitetan roštilj na plin danas već morate biti spremni dati između dvije i sedam tisuća eura", smatra Christian Casper. A mnogi koji u prodavaonici Santosgrills kupe roštilj, upišu se i na tečaj roštiljanja. Na ovom "posebnom seminaru" ima 12 polaznika, pet od njih su žene. "Ženski je udio ovaj put iznenađujuće visok", primjećuje Schmiedel. Ima i nekoliko parova, a polaznici su stari između 30 i 70 godina.
Svi slojevi
Ono što se uči na tečaju nema baš puno zajedničkog s uobičajenim, često lagano zagorenim kobasciama ili kotletima koji počnu cvrčati po klasičnim roštiljima na drva i ugljen u njemačakim vrtovima, parkovima ili dvorištima, čim se vanjska temperatura popne na 20 stupnjeva, a kiša odluči ipak ne padati. I takva vrsta roštiljanja je u Njemačkoj i dalje najčešća. "Više od 90 posto Nijemaca rado roštilja u slobodno vrijeme", kaže Maraike Rehm iz reklamne tvrtke Tomorrow Focus Media. "Ono što je stvarno posebno kod roštiljanja je širok raspon ciljne skupine: mladi, umirovljenici, hobi-vrtlari, obitelji, samci." I gotovo si svatko to može priuštiti - bez obzira na dob ili društvenu pozadinu. "Nekoliko kobasica i odrezaka, kruh, zelena salata ili krumpir salata i pivo: i svi sastojci su tu."
Za Patricka Schmiedela se ovaj hobi pretvorio u strast. On je u međuvremenu počeo sudjelovati na natjecanjima u roštiljanju. Baš kao i Michael Hoffmann koji je sa svojom sedmoročlanom ekipom sudjelovao na ovogodišnem "Svjetskom prvenstvu u barbecueu" u marokanskoj Saidiji. Ovaj IT-stručnjak je prvi put na nekom sličnom natjecanju sudjelovao s obitelji i prijateljima 2003., i odmah i pobijedio. U međuvremenu, zahvaljujući sponzorima, on sa svojom ekipom nekoliko puta godišnje sudjeluje na natjecanjima po različitim zemljama svijeta.
Specifičnosti svake pojedine zemlje
"Jednom godišnje nas zovu na Svjetsko prvenstvo u barbecueu u Lynchburgu, u SAD-u. Za njega se ne možete kvalificirati, na njega čovjek može biti samo pozvan", objašnjava Michael Hoffmann. Bili su već i na Jamajci. "Ali tamo nismo imali nikakvih izgleda. Za njihov ukus nismo dovoljno začinili meso, iako ga mi već od prejakih začina nismo mogli jesti." Ili u Mađarskoj. "Tamo stvarno rado po klišeju - tamo se stvarno jako puno spravlja s paprikom". U Poljskoj su na Svjetskom prvenstvu čak osvojili 1. mjesto - u kategoriji deserta. "Tamo smo jako puno marinirali u pivu", odaje Hoffmann tajnu svog uspjeha."
Iako Michael Hoffmann i njegova ekipa nisu vlasnici nikakvog restorana pa tako nisu ni profesionalci, on je ponosan da je "ono što na gradelama isprže na vrlo visokoj razini, vrijedno Michelinovih zvjezdica, kao u nekom dobrom restoranu". No ovako visokih očekivanja većina Nijemaca uopće nema, iako se jasno može osjetiti trend da se roštiljanje u slobodno vrijeme digne na malo višu razinu. "Mnogi žele sigurnije i zdravije roštiljati, pa se stoga odlučuju za električne roštilje ili one na plin", kaže Christian Casper. No bez obzira na to roštiljaju li tek iz zabave, da bi se natjecali ili im je to već postao životni stil, sve ih povezuje isti cilj: druženje, opuštanje, zabava na svježem zraku. A hoće li pri tome žar pucketati od sokova kobasica ili od jastoga, to je čisto stvar ukusa.