Turska vlada u šahu
15. listopada 2012![Turkish troops take their position at the Akcakale border gate in southern Sanliurfa province October 7, 2012, as a Syrian Independence flag waves at Syria's Tel Abyad border crossing in the background. Turkey returned fire after Syrian mortar bombs landed in a field in southern Turkey on Saturday, the day after Prime Minister Tayyip Erdogan warned Syria that Turkey would not shy away from war if provoked. It was the fourth day of Turkish retaliation for firing by Syrian forces that killed five Turkish civilians on Wednesday. REUTERS/Stringer (TURKEY - Tags: POLITICS MILITARY CONFLICT)](https://static.dw.com/image/16290768_800.webp)
Turska pojačava svoju vojnu prisutnost na granici sa Sirijom. Dodatni vojni avioni se već danima raspoređuju u gradu Diyarbakir, broj tenkova je također još jednom povećan. Svakodnevno dolazi do incidenata. Na granate ispaljene sa sirijske strane koje su pogodile tursko tlo, turska vojska reagira artiljerijskom vatrom. Ne zna se je li tom prilikom netko stradao. 3. listopada su zbog sirijske paljbe u turskom graničnom mjestu Akcakale poginule dvije žene i troje djece. Dan kasnije je parlament u Ankari turskoj vladi dao mandat da vojno intervenira u Siriji, ukoliko to smatra nužnim.
Nova eskalacija
Situacija se dalje zaoštrila prošlog tjedna kad su turski vojni avioni prisilili na slijetanje jedan sirijski putnički zrakoplov koji je iz Moskve letio za Damask. Prema navodima turskog premijera Redžepa Tayipa Erdogana, u zrakoplovu se nalazila municija i vojna oprema. Ruski ministar vanjskih poslova Sergej Lavrov je odgovorio da se radilo o sasvim legalnoj isporuci radarskih dijelova. U petak je došlo do još jedne intervencije - prema turskim izvorima, jedan borbeni avion turske avijacije je presreo jedan sirijski helikopter koji se približio granici.
Prisiljavanje sirijskog aviona na slijetanje je pogoršalo i odnose između Turske i Rusije. Rusija podržava sirijske vlastodršce, turski premijer Erdogan je za razliku od toga, Asadu davno okrenuo leđa. "Nakon promjene režima u Tunisu, Libiji, Egiptu, turska vlada je računala s time da će možda potrajati 2-3 mjeseca dok ne dođe do pada Asadovog režima. Kada je postalo jasno da sa Zapada nema aktivne podrške - iz SAD-a zbog predsjedničkih izbora i opće izmorenosti zbog kriza, a iz EU-a zbog toga što ionako nema zajedničkog koncepta vanjske politike, Turska je primijetila koliko se zaletila i sebe dovela u šah," kaže Günther Seufert, ekspert za Tursku pri Fondaciji za nauku i politiku u Berlinu.
Kad je u proljeće sirijski predsjednik Bašar al Asad silom pokušao ugušiti mirne demonstracije, Turska je brzo otvorila svoje granice za sirijske izbjeglice. U međuvremenu se oko 93.000 Sirijaca nalazi u prihvatnim centrima. Turska ne želi kako je najavila, prihvatiti više od 100.000 izbjeglih.
Podrška sirijskim pobunjenicima
Turska je svojim isporukama oružja postala najbitniji pomagač sirijskim pobunjenicima. Asadovim protivnicima iz "Slobodne sirijske vojske" je na taj način pošlo za rukom da pod svoju kontrolu stave čak 20 kilometara granice prema Turskoj. Sirijsko seosko stanovništvo je napustilo ova područja, zemlja je paralizirana. Pobunjenici municiju, pa čak kruh i vodu moraju dobavljati iz Turske, ranjenim pobunjenicima se u Turskoj pruža medicinska pomoć, puteve snabdijevanja iz Sirije blokirale su Asadove snage - to javlja jedan turski novinar koji je želio ostati anoniman.
Sada se strahuje da bi granate, puške i municija mogli dospjeti u ruke islamističkih militantnih snaga. Agenti američke tajne službe CIA-e, stoga kontroliraju podjelu oružja. U međuvremenu su uspostavili kontakte s umjerenim protivnicima režima, piše "New York Times". Ovakav razvoj događaja zabrinjava Güntera Seuferta iz Fondacije za nauku i politiku: " Uznemirujuće je to što su vojnici američke vojske navodno stigli u Jordan i Tursku, stručnajci za savjetovanje izbjeglica koji eventualno provode i vojne treninge." Ovaj ekspert smatra da bi to moglo dovesti do daljeg zaoštravanja konflikta.
Zabrinutost zbog krize u Siriji
Turska javnost nema razumjevanja za stajalište premijera Erdogana kada je riječ o sukobu u Siriji. On po prvi put tijekom svog desetogodišnjeg mandata nailazi na odbijanja. Polovica birača je prošle godine na parlamentarnim izborima glasala za Erdogana. Njegova stranka AKP zemlji je donijela stabilnost. Od tada Turska uživa u visokoj stopi gospodarskog rasta i ubraja se u 20 najvećih ekonomija u svijetu. Veliki broj stanovništva dostigao je skromno blagostanje. Građani Turske se sada boje da bi Erdoganov kurs konfrontacije sve to mogao ugroziti.