Uskoro zabrana Sulejmana Veličanstvenog?
9. siječnja 2013![](https://static.dw.com/image/16502722_800.webp)
Ovih je dana u njemačkom listu Frankfurter Allgemeiner Zeitung (faz) objavljen tekst autora Michaela Martensa u kojem se ovaj opširno bavi temom turskih sapunica, njihovom popularnošću i prije svega – reakcijom samog premijera Turske Recepa Tayyipa Erdogana na prikazivanje stvarnih povijesnih likova.
Erdogan, koji je na vlasti od 2002. godine, je u svom nedavnom govoru krajem prošle godine prilikom otvorenja jedne zračne luke u turskoj provinciji, podsjetio na veličinu turske prošlosti. „U svijetu u kojem živimo trenutno živi oko sedam milijardi ljudi. Koja je naša zadaća u ovom svijetu, to jako dobro znamo. Tamo gdje su naši preci jahali na konjima, tamo želimo i mi. Interesira nas svako od tih mjesta“, rekao je tada Erdogan. Samim time, citira dalje u svom tekstu njemački autor turskog premijera, Turska se želi angažirati ne samo na području Gaze, Sirije, Libanona i Iraka već i Kosova, Azerbajdžana, pa čak i Somalije i Burme. Istom prigodom Erdogan je izrazio i svoje nezadovoljstvo po pitanju prikazivanja turske povijesti u raznim televizijskim serijama. A poseban trn u oku turskom premijeru je po tom pitanju upravo serija„Veličanstveno stoljeće“ („Muhtesem Yüzyil“).
"Mi takve sultane ne poznajemo..."
Autor teksta opisuje njemačkim čitateljima o kakvoj je seriji riječ, budući da se ona ne prikazuje na njemačkoj televiziji. „Riječ je „raskošnoj kostimiranoj drami“ koja govori o intrigama i strastima na dvoru sultana Sulejmana I poznatog pod imenom „Sulejman Veličanstveni“…U seriji je mnogo riječi o ljubavi; prije svega onoj između sultana i njegove supruge miljenice, crvenokose Roxelane koja povijesno gledano najvjerojatnije potječe iz Ukrajine. No, zbog same dramaturgije, na dvoru naravno postoji i mržnja, intrige, ubojstva i zloupotreba alkohola“, stoji u faz-u.
„No, to tako uopće nije bilo. U našoj povijesti nije bilo takvih predaka. Jedan ovakav sultan Sulejman I. uopće nam nije poznat. On je 30 godina svog života proveo na konju. Ovako kako serija to prikazuje, nije se odvijao život na njegovom dvoru“, tvrdi pak novi "otac Turske" Erdogan i dodaje kako to dalje tako više ne ide. „Osuđujem redatelje ove i sličnih serija kao i vlasnike televizijskih postaja. No, iako smo odgovorne osobe već upozorili, očekujem i od sudova izricanje potrebnih presuda…. Poigravanje s vrijednostima naše nacije mora biti regulirano i pravnim putem“, rekao je Erdogan.
Sada bi njegov izljev bijesa trebao biti pretočen i u zakon i to već ubrzo. Kako je objasnio zastupnik u turskom parlamentu i jedan od sudionika u izradi prijedloga novog zakona, Erdoganov stranački kolega Oktay Saral: „... Zakon predviđa kazne za svako izokretanje ili ismijavanje događaja i osoba koje se ubrajaju u nacionalne vrijednosti.“ „Filmova koji izokreću, mijenjaju povijesne istine, ubuduće više neće biti“, rekao je Saral.
Što je istina - odlučuje većina u narodu
Njemački faz objašnjava dalje u tekstu još jednu drugu zanimljivu činjenicu. Naime, kada je riječ o „povijesnim istinama“, odnosno o tome što je uopće istina a što ne, o tome će odlučivati većina u turskom stanovništvu. Drugim riječima, Saralov i Erdoganov prijedlog zakona obuhvaća zabranu prikazivanja povijesnih događaja ukoliko se njihov prikaz ne poklapa s nacionalnim vrijednostima društva, odnosno sa slikom prihvaćenih povijesnih činjenica kakve ih priželjkuje većina u Turskoj. Saral naglašava kako će time ubuduće s malih ekrana nestati serije poput spomenutog „Veličanstvenog stoljeća“.
Njemački list navodi i riječi poznatog turskog kolumnista Ahmeta Altana koji kaže kako aktualne vlasti u zemlji puno truda ulažu u glorifikaciju razdoblja Osmanskog carstva i sultana. Altan međutim isto tako podsjeća kako upravo to razdoblje zapravo po pitanju brutalnosti u Europi nema premca. On navodi i primjere iz radova priznatih povjesničara koji su opisivali posebno epizode pune nasilja iz turske prošlosti, događaje u kojima su sultani ubijali svoje žene, vezire, majke ili pak oni sami od istih bili ubijeni. „Kada bi Erdoganova APK stranka (Stranka za pravdu i razvoj) željela prikazati pravu istinu, tada bi iz televizijskih prijemnika kapala krv iz odrezanih glava, ubijenih odraslih, kao i djece i staraca“, kaže Ahmet Altan.
Kršćani kao nemoralna pijana masa ne uzbuđuju nikog
Ono što posebno ljuti pojedine manjine u Turskoj je i činjenica da premijer Erdogan nije nimalo osjetljiv kada je primjerice riječ o iskrivljenoj slici kršćana ili Grka na malim ekranima. Tako je prošle godine emitiran film „Fetih 1453.“ koji govori o osvajanju Konstantinopola i kojeg su u kinima vidjeli milijuni. Činjenica da se u njemu kršćani prikazuju kao nemoralni alkoholizirani razbojnici a osvajači kao uzorni časni muškarci, očigledno Erdogana nije smetala.
Kako će na kraju cijela priča završiti? Autor teksta u njemačkom faz-u podsjeća kako je ipak usprkos prijetnjama bolje pričekati stvarni ishod. Erdogan je naime već ranije nagovještavao slične promjene i zakone (primjerice, ponovno uvođenje smrtne kazne, od čega je na kraju ipak odustao). „Ovakvim najavama ne moraju slijediti stvarni koraci. Njihova je najveća svrha udovoljavanje željama turskim nacionalista u godini u kojoj Erdogana očekuju izbori“, zaključuje Michael Mertens u faz-u.