Belarus - ultima dictatură din Europa?
11 februarie 2011![Alexander Lukaşenko - de 16 ani în fruntea regimului de la Minsk](https://static.dw.com/image/6181898_800.webp)
Organizaţiile pentru apărarea drepturilor omului apreciază că circa 2000 de persoane ar fi fost anchetate şi arestate, după alegerile prezidenţiale din Belarus. Mulţi dintre opozanţi se află încă în detenţie şi se pot aştepta la condamnări de durată.
După alegerile din decembrie 2010, mii de critici ai regimului Lukaşenko, aflat la putere de 16 ani, au contestat rezultatul scrutinului, reclamând falsificarea votului. Datele oficiale indicau realegerea lui Lukaşenko cu peste 80 la sută din totalul voturilor exprimate.
Demonstraţiile au fost violent înăbuşite de forţele de securitate, numeroşi opozanţi fiind arestaţi. În săptămânile ce au urmat, poliţia a percheziţionat locuinţele membrilor Opoziţiei, precum şi sediile mijloacelor de informare independente şi ale organizaţiilor pentru apărarea drepturilor omului.
Nou val de emigraţie politică
Opozanţii au fost intimidaţi şi demonizaţii de mediile de informare controlate de stat, după cum relatează politologul Alexandr Klaskovski. Ei au fost acuzaţi şi de periclitarea ordinii de stat. Fuga peste graniţe este deseori singura posibilitate pentru a scăpa de urmărirea politică. "Nu toţi dispun de finanţele şi puterea necesare pentru a se sustrage aparatului de represiune controlat de stat", explică expertul.
Cei mai mulţi din cei care emigrează, rămân aproape de graniţele Belaruslui, deseori preferând să rămână în capitala lituaniană Vilnius. Acolo s-a refugiat şi Oleg Meteliza, unul din apropiaţii fostului candidat la preşedinţie Vladimir Nekljajev: "Aveam două alternative: să trăiesc în spatele gratiilor sau în libertate", explică Nekljajev. De la Vilnius se poate implica mai mult în lupta împotriva regimului din Belarus. Alături de alţi opozanţi, Meteliza vrea să pună bazele unei "Ambasade Alternative" a Belarusului în Lituania.
Şi Vjacheslav Dianov, de la organizaţia "Mişcarea Viitorului" vrea să îi sprijine, din Vilnius, pe conaţionalii săi. Nu a ajuns direct în Lituania, ci a trebuit să facă un mare ocol, prin Rusia, Estonia şi Letonia pentru a nu fi arestat la graniţa cu Lituania. Decizia de a emigra a survenit după ce a fost arestat în Belarus, mai explică Dianov.
Speranţa moare ultima
Emigraţia politică a devenit, din păcate, o tradiţie în Belarus, după cum reclamă experta pe probleme de media, Tatiana Melnitciuk. Chiar după alegerile din 2006, mulţi critici ai regimului au părăsit ţara. Şi Melnitciuk trăieşte în străinătate. Ea predă la Universitatea Umanistică Europeană, care a fost relocată în exil, în apropierea capitalei lituaniene, Vilnius. Şi Malnitciuk a fost închisă de autorităţile de la Minsk în 2004.
Mulţi dintre emigranţii originari din Belarus speră să revină curând acasă. De aceea nici nu au cerut azil politic în Lituania.
Autori: DW / Alina Kühnel
Redactor: Medana Weident