Comentariu: UKIP - pionul principal în formarea unei majorităţi?
14 octombrie 2014![](https://static.dw.com/image/16790940_800.webp)
De când partidul populist UKIP a câştigat primul său mandat în Parlament, conservatorii britanici au intrat în panică. Şi mai dureros este faptul că victoria îi aparţine unui renegat din rândurile acestora. De-atunci încoace, conservatorii sunt tot mai nervoşi şi încearcă atât să surclaseze tabăra UKIP cât şi s-o momească cu concesii. Aşa, de pildă, promisiunea că şeful formaţiunii antieuropene, Nigel Farage, ar putea lua parte la duelurile electorale televizate, organizate înaintea alegerilor de anul viitor.
Farage, un fost bancher care susţine că el nu-i politician şi pozează în "omul de pe stradă" cu sticla de bere în mână, a aruncat o momeală care ar putea însemna sfârşitul politic al conservatorilor: liderul UKIP a lansat oferta de a ajuta la formarea unei majorităţi în schimbul devansării, în 2015, a unui referendum privind apartenenţa la UE. Obiectivul principal al eurodeputatului cu vechi ştate la Bruxelles este ieşirea Marii Britanii din Uniune.
Înainte de toate: contra
Ascensiunea partidului său din rândurile nemulţumiţilor în lumea politică adevărată este, practic, şi planul altor mişcări similare din Europa. UKIP este creuzetul nostalgicilor, al xenofobilor şi al nemulţumiţilor din punct de vedere social şi politic. Înainte de toate, strategia UKIP este contra: contra Europei, contra străinilor, contra globalizării. O strategie garnisită din plin cu exacerbări ca limitarea numărului de jucători străini dintr-un club de fotbal la trei sportivi sau introducerea testului HIV pentru imigranţi.
La succesul mişcării eurofobe a contribuit din plin atitudinea din ultima vreme a partidului conservator aflat la guvernare: tot mai multe reţineri şi declaraţii nepotrivite la adresa Europei.
Aripa dreaptă a dorit chiar să numească formaţiunea UKIP viitor partener de coaliţie. Între timp, conservatorii urmăresc impunerea unei cote de imigranţi din celelalte state UE.
Într-o asemenea atmosferă, negocierile cu Bruxelles-ul privind acordarea de concesii în cazul Marii Britanii n-au nicio şansă. Şi cum problemele nu vor fi rezolvate în doar câteva luni de zile, referendumul din 2015 se va încheia, probabil, cu ieşirea ţării din comunitate.
Cum n-ar trebui procedat
Premierul David Cameron a arătat cum nu trebuie procedat: el a permis aripii de dreapta a partidului său şi, ulterior, formaţiunii UKIP să preia conducerea în chestiuni legate de Europa. Le-a permis populiştilor să atragă prea mult atenţia asupra lor până când s-a ajuns în situaţia ca aproape numai ei să determine cursul dezbaterilor în Marea Britanie. Iar presupusele obiective ale electoratului UKIP au devenit linii politice orientative.
Mai ales Berlinul ar putea avea ceva de învăţat din experienţa Londrei, în relaţia cu partidul "Alternativa pentru Germania". În mod sigur, exemplul Angliei nu e demn de urmat.