"Nu văd azi în țară o forță care să-l poată opri pe Putin"
28 februarie 2022![Ucraina forum literar Lemberg 2014 Ludmila Ulițkaia](https://static.dw.com/image/17920237_800.webp)
Spune că și-a depășit frica de regimul de teroare al lui Putin și răspunde sincer, deși știe că ar plăti scump pentru aceste răspunsuri.
Interviul a fost luat în limba rusă, iar traducerea îi aparține lui Anton Breiner. Spotmedia a decis să îl publice și în limba rusă, dată fiind valoarea de mărturie pentru istorie.
Spune că și-a depășit frica de regimul de teroare al lui Putin și răspunde sincer, deși știe că ar plăti scump pentru aceste răspunsuri.
Interviul a fost luat în limba rusă, iar traducerea îi aparține lui Anton Breiner. Spotmedia a decis să îl publice și în limba rusă, dată fiind valoarea de mărturie pentru istorie.
Urmăreşte LIVE desfăşurarea războiului din Ucraina, care a intrat în Ziua 5
Ludmila Ulițkaia, cum a ajuns istoria în acest punct? Ce se întâmplă în Rusia?
Pe de o parte, asta e o întrebare retorică, iar pe de altă parte, răspunsul o să-l dea istoricii și sociologii la mulți ani după aceste evenimente. Este o perioadă foarte dificilă în Rusia, populația este divizată.
Fără îndoială, în Rusia, există oameni cărora le place această invazie a trupelor rusești pe teritoriul Ucrainei, dar în jurul meu sunt doar oameni îngroziți de aceste evenimente. În multe orașe au fost mitinguri împotriva războiului, iar acum stăm acasă, ne uităm la televizor și așteptăm să vedem ce se va întâmpla mai departe.
Am văzut proteste în mai multe orașe din Rusia, pentru a condamna invadarea Ucrainei. Mi-am amintit când am vorbit despre limita fricii și mi-ați spus povestea prietenei dvs, care a ieșit să protesteze față de invazia din Cehoslovacia, pe atunci. E un astfel de moment și acesta?
Nu, este complet diferit. Când trupele rusești au intrat în Cehoslovacia în 1968, lumea era împărțită în două tabere. Această lume bipolară a rămas în trecut: acum există alte raporturi de putere, alte relații.
Ceea ce mă uimește cel mai mult este această provocare pe care un nebun o aruncă întregii omeniri. Și mă supără că nimeni nu cere demisia actualei conduceri a țării.
Cum poate fi oprit, acum, Vladimir Putin? Poate fi oprit din interior, de o mișcare socială? Există masă critică în societatea rusă și alternativă la putere?
Mi se pare că acest lucru este imposibil.
Nu văd astăzi în țară o forță care să-l poată opri pe Putin. A avut loc o epurare totală. Nu există niciun fel de masă critică.
Nu văd o alternativă.
Tema asta o găsesc în cărțile dumneavoastră: ce poate face omul când istoria e rea? Cum denunți un rău politic? Cum depășești frica?
Țara noastră are o istorie puternică – știm că au existat perioade în care disidenții au fost împușcați, închiși, expulzați. Omul e un mic fir de iarbă sub șenilele unei uriașe mașini de luptă.
Este periculos să o condamni: ea pretinde, dacă nu iubire, atunci respect, dacă nu respect, atunci tăcere. Astăzi îmi depășesc frica răspunzând sincer la întrebările dumneavoastră. Nu exclud că va trebui să plătesc scump pentru aceste răspunsuri.
Ce putem face noi, cei din afara Rusiei și Ucrainei?
Să vă prețuiți instrumentele politice și să le perfecționați pentru a nu ajunge în situația în care ne aflăm noi astăzi. Și este, de asemenea, important să aveți informații despre ceea ce se întâmplă în țara noastră – se întâmplă să aflăm de la voi unele lucruri pe care nu le știam.
--
Ludmila Ulițkaia este una dintre cele mai importante și apreciate voci ale literaturii contemporane; mai mult decât atât, scriitoarea rămâne unul dintre intelectualii onești și asumați nu doar ai Rusiei, ci ai lumii.
Cărțile ei sunt traduse în limba română la Editura Humanitas Fiction, coordonată de Denisa Comănescu.
După ce își ia licența în biologie la Universitatea din Moscova, lucrează în cadrul Institutului de Genetică. La sfârșitul anilor ’70 se angajează consilier la Teatrul Evreiesc din Moscova și scrie scenarii de film. Primul său roman, Soniecika (1995; Humanitas Fiction, 2019), îi aduce instantaneu notorietatea, fiind nominalizat pe lista scurtă la Premiul Booker pentru Literatura Rusă și recompensat cu premiile Médicis étranger și Giuseppe Acerbi. Următorul roman, Medeea și copiii ei (1996; Humanitas Fiction, 2019), îi sporește renumele cu o nouă nominalizare la Premiul Booker, pe care și-l adjudecă în 2001 pentru Cazul doctorului Kukoțki, roman încununat și cu Premiul Penne (2006). Înmormântare veselă (1997; Humanitas Fiction, 2019), unul dintre cele mai apreciate romane ale autoarei, este tradus în peste douăzeci de limbi. De același succes se bucură volumul de povestiri Fetițele (2002; Humanitas Fiction, 2013), precum și romanele Minciunile femeilor (2003; Humanitas
Fiction, 2019) și Al dumneavoastră sincer, Șurik (2003; Humanitas Fiction, 2019), câștigător a mai multe premii: Romanul anului 2004 în Rusia, Premiul Național pentru Literatură în China (2005) și Grinzane Cavour în Italia (2008).
Citiți interviul pe Spotmedia.ro.