Un genocid filetist: decodarea limbajului putinist
17 martie 2022![O caricatură care îl reprezintă pe Putin înghițind Ucraina, la un protest anti-război la Berlin](https://static.dw.com/image/61111323_800.webp)
Discursul său de miercuri și repetatele cuvântări ale fostului său coleg din KGB, actualul patriarh Kiril (care a justificat războiul ”metafizic” din Ucraina - fără să-i spună pe nume - și a înmânat invadatorilor sub arme o icoană, ca să-i ducă la victorie), spun puțin voalat, dar, pentru cine înțelege codul limbajului putinist, clar ca lumina zilei, ce va urma: dacă li se face voia liderilor politic și clerical ai Rusiei, urmează apocalipsa.
Și nu e vorba, cum scria un ziar german comentând discursul lui Putin de la 16 martie, că Rusia vrea doar, în mod declarat, ”să pună capăt dominației globale a vestului”. E chiar mai grav.
Rusia, crede Putin, confundându-se pe sine cu țara care are nefericirea majoră de fi condusă de el, poartă un război pe viață și pe moarte pentru supraviețuirea ei identitară și spirituală, pe scurt, pentru supraviețuire pur și simplu. Ca atare, nu vor putea fi tratați cu vreo milă, ci zdrobiți până la ultimul cei considerați de Putin inamicii Rusiei.
Cine sunt inamicii?
De vreme ce Rusia, un stat care include, firește, Ucraina toată, e departe de a fi numai o țară, ci rămâne, în capul său îmbolnăvit de ideologia ortodoxist-nazist-bolșevică a ”noii Rome”, deopotrivă un concept metafizic, un soi de Arhanghelul aflat în luptă cu Anticristul, adică Vestul, e clar că acești inamici îi includ nu doar pe luptătorii ucraineni și poporul care, vădit, îi susține. Această parte a poporului ucrainean, deci ”rus”, din unghiul Kremlinului, e ori vândută, ori spălată pe creier de occidentali, în măsura în care continuă să-l susțină pe cosmopolitul, pe dezrădăcinatul și occidentalizatul președinte Zelenski și regimul său alienat de Rusia.
Corolarul acestei viziuni e că întreaga lume apuseană apare ca inamicul de moarte – metafizic și militar, nu doar politic și economic – al Rusiei pravoslavnice a lui Vladimir Putin, care include, firește Ucraina.
Pacea și apocalipsa
E deci limpede că nu poate exista o pace negociată între Rusia lui Putin și inamicii ei cât mai există Putin și Ucraina, ori restul lumii libere. Armistiții? Poate. Dar o pace? Niciodată.
Cât timp există Putin și inamicul n-a fost răpus, războiul va trebui să continue. Pentru că e unul apocaliptic. Și pentru că în joc e existența Rusiei, citește și înțelege: existența la putere a lui Putin.
Întrucât fostul ofițer KGB pricepe excelent limbajul puterii, dictatorul, care altfel nu e o lumină, iar ideologia, psihopatia și steroidele par să-l fi prostit și mai mult, e totuși perfect edificat că rușii, în majoritatea lor, nu-l vor ierta, dacă nu iese clar învingător din acest război, cu imaginea unui șef de stat omnipotent și atotcuceritor.
Fiindcă el însuși, luat de valul trufiei, a ridicat ștacheta mizei conflictului cât a putut de sus. Și nici el nu le-a iertat unor Gorbaciov și Elțin slăbiciunea endemică din finalul domniilor lor.
Limbajul decodat și finalul războiului
Se vor întreba ca atare unii, poate, de ce Putin nu-i permite războiului ”metafizic”, de agresiune, declanșat de el în Ucraina, să i se spună pe nume, deci ”război”?
Pentru că ideologia totalitară merge mână în mână cu newspeakul, limbajul nou, totalitar, determinant pentru narativul regimului. În acest narativ, ucrainenii sunt doar o anexă a poporului rus, nu o națiune în sine. Or, numai cu o națiune alta decât cea proprie se poate purta război. Iar ucrainenii sunt oile pierdute. Care, de vreme ce nu se lasă adunate, trebuie masacrate, pentru că le-au crescut dinți și coarne și își apără cu ele stâna de lup.
Căci, potrivit țarului, Vestul încearcă să-l doboare pe el, care e Rusia, economic, prin sancțiuni. În consecință, ”operațiunea specială”, cum îi zice în delirul său, care ar ”evolua cu succes”, potrivit președintelui Rusiei, va continua până la capăt. În traducere: până la ”salvarea” Rusiei, deci până la îngenuncherea definitivă a Vestului ”anticristic”, cum îl consideră patriarhul Kiril. ”Se va duce până la capăt”, mi-a confirmat exegeza chiar Vladimir Putin, textual.
Nu mult altfel s-a exprimat spionul-șef, Narîșkin. Șeful serviciului secret extern a declarat că Rusia „trăiește acum un moment cu adevărat istoric” și că i se ”decide soarta și viitorul loc în lume”. Apoi șeful SRV s-a concentrat pe semnificația suveranității Rusiei, o garanție ”a bunăstării și demnității cetățenilor noștri,…viitorul copiilor noștri”. „În asemenea chestiuni, Rusia nu s-a retras niciodată și nu se va retrage, pentru că altfel va înceta să mai fie Rusia”.
În cauză, cum reiese din contextul discursurilor celorlalți dregători ruși, nu e ”suveranismul” de felul celor cu care sunt momiți aderenții suveraniști ai populiștilor occidentali. Căci ei nu vor apocalipsa.
Ce reiese, prin urmare, din discursurile puterii putiniste că urmează să facă Moscova? Întrucât pentru Moscova = Putin nu e cale înapoi, ci doar înainte, va avea loc războiul total. Goebbelsian.
Or, tradiționala Maskirovka, arma strategică a dezinformării în care sunt școliți de mici ofțerii asasini și auxiliari ai CEKA/NKVD/KGB/FSB, predă la loc de frunte lecția articulatului propriilor obiective sub forma învinuirii inamicului (real sau imaginar) de crima pe care stăpânii poliției politice urmează s-o comită. Aceeași metodă au aplicat propagandiștii naziști.
Nu miră deci că discursul lui Putin a luat, de la un moment dat, o turnură pur hitleristă. Pentru că liderul de la Kremlin i-a denunțat compatrioților săi ruși, ca ”muște” trădătoare, pe ”rușii” (citește: ucrainenii) care, ”oligarhi fiind”, s-au dat cu vestul.
Discursul nazist al lui Putin
Muștele cu pricina (pline de bani, ca evreii în discursul nazist) vor ”să facă parte din elita occidentală”, să mănânce ”stridii și foie gras pe Riviera” și își ”trădează” ca atare patria, maica Rusia, dar vor fi ”scuipați cu insectele care-ți pătrund în gură”. Cam așa. Textual. Ce înseamnă exact cuvintele tiranului știm de la predecesorii săi totalitari. ”Păduchii”, ”șobolanii”, ”dăunătorii” erau la nemții național-socialiști evreii. ”Insectele”, ca și ”trădătorii”, se știe, se extermină. Iată soarta pe care Hitler le-o rezervase evreilor. Nu alta e, în capul lui Putin, soarta pe care o merită ucrainenii luptând exemplar, sub Zelenski, pentru libertate și independența de o Rusie genocidară.
Și în cadrul lui, un genocid filetist. Care să curețe Rusia pravoslavnică de trădătorii vestului anticristic. În acest context, pretextul genocidului proiectat contează prea puțin. Minciuna justificativă inițială a Rusiei a pretins că la putere, la Kiev, ar fi ”naziști” care comit un ”genocid”. N-a ținut, întrucât prea se știe că Zelenski e evreu și un democrat convins.
Mai nou, Ucraina ar pregăti, cu presupusa complicitate a SUA, producția de arme de distrugere în masă biologice și ar trebui, chipurile, oprită. Așa cum trebuie lichidată tentativa vestului de a reduce Rusia la statutul de țară înapoiată și dependentă, un proces pe care l-a demarat cu succes, pornind războiul din Ucraina, chiar Putin însuși.
Speră mulți ca Putin să poată fi oprit rapid. Pe bună dreptate. Altminteri discursul său înseamnă că e hotărât să facă să curgă oceane de sânge în valuri. Am mai spus-o, citând-o pe Hannah Arendt. Și Hitler și Stalin și-au anunțat abia voalat crimele în masă pe care urmau să le comită.
Vestul nu va mai avea cum să se ascundă după deget, așteptând să-i vină dictatorului mintea la cap, în timp ce se preface că ignoră adevăratele intenții ale ”criminalului de război”, cum adecvat l-a numit, mai nou, pe Putin omologul său american, Joe Biden. Vestul e de mult, fără să vrea, parte a acestui război care a debutat în capul președintelui Rusiei înainte de a incendia Ucraina. Căci are dreptate Zelenski, au dreptate observatori lucizi ca Gary Kasparov. Urmează globul.