Energija i sirovine u prvom planu
13. jul 2011.![Žoze Eduardo doš Santoš i Angela Merkel u Berlinu u februaru 2009.](https://static.dw.com/image/4067948_800.webp)
Angela Merkel neće provesti u Angoli ni puna 24 sata, ali predstavnici nemačke privrede u njenoj delegaciji kratkoj poseti pridaju veliki značaj. Predsednica vlade sastaće se i sa predstavnicima civilnog društva i opozicije, ali u centru pažnje biće ekonomska saradnja dve zemlje – doručak sa angolskim menadžerima, nemačko-angolska privredna konferencija, potpisivanje memoranduma o strateškoj saradnji.
Poželjan partner
O ciljevima posete Angela Merkel je još pre polaska na put u Afriku izjavila: „U Angoli nameravamo da uspostavimo partnerske odnose na područjima energije i sirovina. Tu činimo prve korake i želimo da pomognemo Angoli u njenom privrednom razvoju“.
Istina, stopa privrednog rasta u Angoli, koja je bogata naftom i sirovinama, već dostiže osam procenata i ona je poželjan ekonomski partner za mnoge zemlje sveta. Vrednost trgovinske razmene sa Nemačkom prošle godine bila je 400 miliona evra, sa tendencijom rasta. Obe strane su zainteresovane za jačanje privredne saradnje – Angola bi želela da se oslobodi zavisnosti od izvoza dijamanata i nafte i da obnovi infrastrukturu razorenu u građanskom ratu. U tome joj je potrebna pomoć stranih investitora i zato im pruža poreske olakšice i daje različite subvencije.
Nemačka svoje šanse, pored ostalog, vidi u obnovljivim energijama i građevinarstvu. Ali, za razliku od bivše kolonijalne metropole Portugala, te Kine i Brazilije, nemačke kompanije još nisu uspele da učvrsti pozicije u Angoli. Razloga je više: nepoznavanje jezika (portugalskog), dugotrajna birokratska procedura oko dozvola, korupcija i nepotizam zastrašuju nemačke investitore.
Vladavina čvrste ruke
Od bogatstva u nafti do sada je koristi imala uglavnom elita oko predsednika Žoze Eduarda doš Santoša. Većina stanovništva nema ništa od bogatstva i dve trećine Angolanaca živi od manje od dva dolara na dan. Nema dovoljno škola, bolnica i pitke vode.
Uprkos tome nema izgleda za revoluciju severnoafričkog tipa, naglašava politikolog Leon Kukuk u jednom intervjuu: „U Angoli još nema aktivnog civilnog društva koje bi moglo da postavlja zahteve državi. To je možda najveća prepreka u razvoju zemlje“.
I tako predsednik doš Santoš nesmetano vlada čvrstom rukom već više od 30 godina: ograničene su slobode medija i izražavanja mišljenja, politička opozicija je marginalizovana. Vlasti imaju veliki uticaj na pravosuđe. Policija je rigorozna prema potencijalnim „državnim neprijateljima“.
Predstavnici Fondacije Fridrih Ebert u Luandi u analizi aktuelne situacije došli su do sledećeg zaključka: Angola nije pozitivan primer kada je reč o demokratiji, pravnoj državi i socijalnoj privredi. Zemlja je daleko od dobre vlade i nemačka opoziciji i humanitarne organizacije zbog toga kritikuju što su prilikom posete Angele Merkel u prvom planu nemački ekonomski interesi. Zato je nejasno koliko će biti vremena za razgovor o pravnoj državi i borbi protiv korupcije.
Autori: Leoni Marh, Johanesburg / Nenad Briski
Odgovorni urednik: Ivan Đerković