Francuska posle izbora: potraga za koalicijom
9. jul 2024.![Kuda ide Francuska posle iznenađujuće pobede levičarskog saveza?](https://static.dw.com/image/69589142_800.webp)
Magičnu brojku od 289 poslanika ne može da dostigne nijedan od tri politička bloka u Francuskoj. U parlamentu ta brojka obezbeđuje apsolutnu većinu, a posle izbora je za sada niko nema. Premijeru buduće vlade, kada mu predsednik poveri mandat, biće potrebno najmanje toliko glasova da bi bio izabran.
Levi „Novi narodni front“ je savez levih ekstremista, socijalista, komunista i Zelenih. Svi zajedno imaju 180 poslanika i tako su izbili na prvo mesto. Liberalno-centristički savez predsednika Emanuela Makrona ima 163 poslanička mandata, a krajnja desnica Nacionalnog okupljanja je na trećem mestu sa 143 poslanika.
Desničarski ekstremisti: mnogo glasova, malo mandata
Blokovi bi morali da sarađuju ako žele formiranje vlade. Ostale dve grupacije isključuju saradnju s Nacionalnim okupljanjem.
Liderka Nacionalnog okupljanja koja je više puta bila kandidatkinja na predsedničkim izborima, Marin Lepen kaže da „bujica i dalje raste. Ovaj put nije bio dovoljan vodostaj, ali on će porasti. Zato je naš uspeh samo odgođen“.
Nacionalno okupljanje se žali na većinski izborni sistem u Francuskoj, prema kojem ta partija u 577 izbornih okruga nije mogla da pobedi mada je za nju glasalo deset miliona birača.
Savez levice je sa šest miliona glasova osvojio više poslaničkim mesta.
Koalicije i druge opcije
Ostaje, dakle, samo mogućnost saradnje saveza levičara i Makronove grupacije. Do sada su te dve grupacije isključivale mogućnost saradnje. „Sada moraju da nauče kako se formiraju koalicije. To do sada u Francuskoj uopšte nije bilo uobičajeno“, kaže Selija Belon iz trusta mozgova Evropskog saveta inostranih odnosa (ECFR).
Razgovori političkih saveza počeli su u ponedeljak (8. jul) i trajaće verovatno nekoliko nedelja.
Levi „Novi narodni front“ je na brzinu sastavljen nakon što je predsednik Makron u riskantnom političkom manevru iznenada raspisao parlamentarne izbore. Ta grupacija različitih levih stranaka nije stabilna. Stranke nisu jedinstvene i nisu mogle da imenuju zajedničkog kandidata za premijera.
Francuski mediji nagađaju da bi liberalni Makron mogao da pokuša da pocepa levi savez. Onda bi mogao da formira koaliciju sa Zelenima, socijalistima i demohrišćanskim Republikancima. Moguća je i manjinska vlada ako bi joj nedostajalo samo nekoliko glasova do apsolutne većine. Poslednja opcija bi bila tehnokratska vlada nestranačkih ministara koju bi Parlament tolerisao.
Ako ništa od toga ne može da se ostvari, predsednik bi mogao ponovo da raspusti skupštinu. To je prema ustavu moguće tek godinu dana posle izbora, dakle juna 2025.
Aktuelni premijer Gabrijel Atal, nova uzdanica Makronove Koalicije zajedno (Ensemble), privremeno će voditi poslove vlade. Francuska želi da izbegne promenu vlasti i dramatične debate u parlamentu za vreme olimpijskih igara koje počinju za tri nedelje. Sportska takmičenja bi trebalo da se odigravaju bezbedno i bez problema do kraja avgusta. I posle letnjeg raspusta ima vremena za političku dramu. Gabrijel Atal je još u izbornoj noći ponudio ostavku.
Velike razlike u politikama
Makronova grupacija bi morala da napravi velike ustupke mogućim levim koalicionim partnerima. „Novi narodni front“ obećava da će ponovo vratiti starosnu granicu za odlazak u penziju na nivo pre Makronove reforme. Minimalni dohodak prema tim planovima morao bi da iznosi 1.600 evra. Levičari su najavili i podržavljenje nekih preduzeća, povećanje socijalnih davanja, što bi povećalo i zaduženost države.
Stranke levog spektra vide EU, NATO i SAD kao otelovljenje kapitalističke supersile – imaju prema njima mnogo kritičniji odnos od Makronovih sledbenika.
I Nemačka je predmet kritike stranaka levice. Pomoć Ukrajini u odbrani od Rusije bi bila nastavljena, ali postoji i zahtev da se otpočnu mirovni pregovori s Rusijom. Makron ih u ovoj fazi rata odbija, kao i Evropska unija.
Spor je zagarantovan u vezi s odnosom prema Izraelu i terorističkoj organizaciji Hamas. Levi savez, naročito njegov ekstremni deo „Nepokorena Francuska“, odbija izraelsku vladu pod Netanjahuom i zastupa isključivo interese Palestinaca. Levi savez želi raskid sporazuma o asocijaciji između EU i Izraela. Lider „Nepokorene Francuske“ Žan-Lik Melanšon je čak izložen kritici za antisemitizam. On odbacuje takve optužbe.
Pogrešna kalkulacija „Jupitera“
Narednih nedelja i meseci na dnevnom redu predsednika Makrona neće biti velike reforme ili vizionarski evropski projekti. Njegov mandat ističe 2027. i on ne može još jednom da se kandiduje. On bi do tada mogao da vlada bez koalicionih glavobolja, da nije ishitreno raspisao izbore.
Za Makrona je situacija lošija nego pre raspisivanja izbora, od politički jasne situacije koju je obećao u televizijskom obraćanju nema ni traga. Selija Belon kaže: „Može li Makron zaista da isposluje stabilnu koaliciju? To zapravo ne odgovara njegovom dosadašnjem držanju.“
Kritičari četrdesetšestogodišnjeg Makrona prikazuju kao samodovoljnog „Jupitera“, kao da je umišljeni „Kralj Sunce“, koji je sklon tome da odlučuje potpuno sam. Nadimak „Jupiter“ je sam proizveo kada je u predizbornoj kampanji 2016. rekao da narod u Francuskoj na čelu države želi nekoga ko bi iznad stvari lebdeo kao Jupiter. Tada je to bila primedba koja je podrazumevala kritiku na račun bezbojnog socijalističkog predsednika koji se zvao Fransoa Oland i koji je svojoj ljubavnici odlazio vozeći se mopedom po Parizu.
*ovaj članak je najpre objavljen na nemačkom jeziku