Najteža misija za Nobelovce
15. oktobar 2013.![](https://static.dw.com/image/17131774_800.webp)
Članovi Organizacije za zabranu hemijskog oružja (OPCW) preuzeli su na sebe opasan zadatak. U neposrednoj blizini hotela u kojem su smešteni svakodnevno se vode borbe između snaga Bašara al Asada i pobunjenika. U sred tog građanskog rata koji je već odneo preko 100.000 života, oni bi trebalo da se pobrinu za to da sirijsko hemijsko oružje bude uništeno.
Otkako je Sirija na pritisak međunarodne zajednice 14. septembra potpisala Konvenciju o hemijskom oružju, OPCW je odmah krenuo u pripremanje misije. Njihov tim koji broji oko stotinu članova je početkom oktobra stigao u Damask. Ahmet Uzumču, direktor te organizacije, izjavio je u Hagu da je Sirija do sada bila veoma konstruktivna: „Prve inspekcije smo već obavili 6. i 7. oktobra i pojedina oprema je već uništena.“
Rok – 1. novembar
Brusilicama su sekli bojeve glave raketa, avio-bombi kao i opremu za punjenje bojevih glava bojnim otrovima. Te radove sprovode pripadnici sirijske vojske, a vremena je malo. Naime, do 1. novembra trebalo bi da budu uništeni svi pogoni za mešanje i punjenje hemijskog oružja.
Te početne radove saradnici Organizacije za zabranu hemijskog oružja sproveli su relativno brzo i jednostavno, objašnjava ekspert za hemijsko oružje Ralf Trap u razgovoru za Dojče vele: „To su čisto mehanički procesi. Mogu da se izbuše rupe i iseku cevi i onda se to ispuni betonom.“
Na taj način oružje postaje neupotrebljivo, a to je veoma značajno jer pojedini bojni otrovi, kao na primer nervni gas sarin, postaju otrovni tek nakon eksplozije granate. Sve je to naizgled jednostavno, ali u Siriji postoji oko 100.000 tona takvog oružja.
Najveći problem – bezbednost
Najveći problem kada je uništenje hemijskog oružja u pitanju predstavlja bezbednosna situacija. Iako su svi pogoni za proizvodnju i skladištenje hemijskog oružja pod kontrolom sirijske armije, sam transport do mesta na kojima se vrši uništavanje veoma je rizičan. Stručnjak za hemijsko oružje Ralf Trap kaže da se radi o veoma teškoj misiji.
Autori: Markus Litike / Svetozar Savić
Odgovorni urednik: Ivan Đerković