Nepristojno dodirivanje je krivično delo?
29. april 2016.![Symbolbild Gewalt Frauen Schutz](https://static.dw.com/image/18251386_800.webp)
„Nemački zakon o seksualnim deliktima pokazuje velike nedostatke, izjavio je savezni ministar pravosuđa Hajko Mas. Prema njegovim rečima ministra, te rupe u zakonu odavno je trebalo zatvoriti i to je čak bilo planirano dogđaja iz novogodišnje noći u Kelnu. „Činjenica da se nemačkoj policiji prijavi samo deset odsto takvih slučajeva, posledica je propusta u krivičnom zakonu kojim se reguliše ta oblast“, rekao je Mas tokom prvog čitanja Nacrta novog zakona u Bundestagu. Procenat osuđenih za krivično delo silovanja ili prisiljavanja na seksualne radnje je u Nemačkoj, kako pokazuju statistike, samo osam odsto.
Mora li žrtva da se brani?
Do sada je situacija bila takva da je sud silovanje kao krivično delo priznavao samo pod određenim okolnostima – i to samo ako se žrtva aktivno branila, odnosno ako je silovatelj silom slomio volju žrtve i prisilio je na seksualni čin. Ali situacija je u stvarnosti često takva da žrtva bude tako iznenađena ili dovedena u situaciju da iz straha ili drugih razloga ne može da se brani i naprosto je paralisana.
„Takva definicija zakona, krivicu za silovanje stavlja na potpuno pogrešan kolosek“, izjavila je poslanica Bundestaga, demohrišćanka Elizabet Vinkelman-Beker, kritikujući sadašnji zakon. „Takva definicija zakona optužuje žrtve za navodno pogrešno ponašanje“.
I u tom delu zakona ministar pravosuđa želi sada da unese izmene. Fizičko suprotstavljanje silovanju i aktivna odbrana žrtve do koje ne dolazi u određenim situacijama, recimo na radnom mestu iz straha od otkaza, nije više neophodan uslov da bi se silovatelj osudio i kaznio.
Bolje zaštititi žene
Sekusalno samoopredjeljenje, za razliku od zakona kojim se reguliše vlasništvo dobara i stvari,koje su automatski zaštićene, nije nešto što je samo po sebi stavljeno pod zaštitu. Na to su ukazali mnogi poslanici u Bundestagu. Prema rečima socijaldemokratkinje Eve Hegl, zbog toga žrtve seksualnih napada moraju, na primer, da obrazlažu zašto su se zadržale ili pojavile na određenom mestu ili zašto su bile obučene tako kako su bile obučene. „To je neprihvatljivo i to je razlog što imamo tako mali procenat prijavljenih silovanja i još manji procenat osuđenih“.
Novi Nacrt zakona zatvara pojedine „rupe u zakonu“, ali ne sve. Poslanica Zelenih Ule Šaauvs je nemačkom ministru pravosuđa poručila: „I dalje se postavlja pitanje da li je žrtva pružila otpor silovatelju i, ako nije, zašto nije. U principu i dalje nije dovoljno ako žrtva samo kaže 'Ne!'“
„Ne!“ znači „Ne!“
Jedno „Ne!“ moralo bi, međutim, da bude dovoljno – to su poručili mnogi govornici tokom debate u Bundestagu. To stoji i u sporazumu Evropskog saveta o suzbijanju nasilja nad ženama, tzv. Istanbulskoj konvenciji. Taj stav zastupa i Savez pod imenom „'Ne!' znači 'Ne!'“, koji je osnovalo Nemačko veće žena.
„Nacrt zakona je prvi korak u pravom smeru, ali ne predstavlja istinsku promenu paradigme“, navodi se u pismu tog saveza upućenom nemačkoj kancelarki Angeli Merkel i svim poslanicima Bundestaga.
Nakon usvajanja Istanbulske konvencije, sve zemlje moraju da promene svoje zakone tako da sve seksualne radnje izvršene protiv volje žrtve, budu sankcionisane, a počinioci kažnjeni. Nemačka do sada tu konvenciju nije ratifikovala.
I „hvatanje“ bi moralo da bude krivično delo
Zahtevi da se naprave izmene Nacrta novog zakona stigle su ne samo iz opozicionih stranaka, već i iz poslaničkih klubova vladajućih. U zakon bi morala da se uvrste i seksualna napastvovanja odnosno nasrtaji na žene u vidu dodirivanja ili hvatanja za intimne delove tela. Do sada se „hvatanje“ kao tokom novogodišnje noći u Kelnu, u najboljem slučaju moglo sankcionisati kao uvreda, ali ne i kao krivično delo na seksualnoj osnovi.
Ministri pravosuđa Bavarske i Saksonije traže da se seksualno uznemiravanje unese u Nacrt zakona kao posebno krivično delo. Nepoželjno dodirivanje – na primer za grudi ili zadnjicu – tako bi moglo da bude kažnjivo novčanom ili kaznom lišavanja slobode do dve godine. Savezni ministar pravosuđa Hajko Mas priznao je da treba izvršiti ispravke. „Na mnogim mestima su potrebne reforme. Pa ipak, važno je, što je moguće pre, zatvoriti rupe u zakonu o seksualnom napastvovanju.“