Ako sve strane u Venecueli ostanu na svom kursu, moglo bi doći do građanskog rata, strahuju pojedini komentatori nemačke štampe. Neki ukazuju i na nejedinstvo u Evropskoj uniji.
Foto: picture-alliance/AP Photo/F. Llano
Oglas
Frankfurter algemajne cajtung piše: „Priznanjem Huana Guaida (kao prelaznog predsednika Venecuele, prim. red), Nemačka i velika većina zemalja Evropske unije priključila se poziciji Sjedinjenih Američkih Država i najvećem broju zemalja Latinske Amerike. Tome u prilog govore i politički i moralni razlozi. Za zapadne demokratije ne bi bilo dobro da se u ovoj napetoj situaciji nisu stavile na stranu onih koji zastupaju prava i slobode. Madurov režim je na takav način uništio prosperitetnu Venecuelu, da je to neobično čak i za zemlje Latinske Amerike. Jedan politički vođa, koji svoju zemlju dovede u takvu nevolju i nepravdu, proigrao je svoj legitimitet.“
Vestfališe nahrihten iz Minstera smatra međutim da priznanje vođe opozicije neće mnogo doprineti: „Evropa jasno pokazuje svoj stav. Ali, pomaže li to šta? Autoritarni šef države i dalje je čvrsto u sedlu. I biće onoliko dugo, dokle god može da se osloni na vojsku, posebno na dobro podmićene oficire. Maduro je sebi mogao da dozvoli da samo umornim osmehom odreaguje na ultimatum Evropljana.“
Berlinski Tagescajtung gleda u budućnost: „Ako sve strane ostanu na svom kursu, to će dovesti do građanskog rata što bi bilo opravdanje za moguću vojnu intervenciju. To niko ne želi. One države EU koje su se stavile na stranu Guaida, sada bi morale da preuzmu odgovornost. To pre svega znači da moraju da utiču na svog saveznika. Države EU bi Guaida morale da ubede da bude strpljiv i da na kraju nađu rešenje sa kojim bi obe strane mogle da žive. To nije jednostavno. Ali, kad se neko već tako umeša, onda neka to bude hladne glave.“
„Sve ovo nije pametno“, smatra komentator lista Folksštime iz Magdeburga. „Maduro još uvek ima poluge moći u svojim rukama. Generali nemaju samo naredbodavnu, već imaju i ekonomsku moć. Armijsko vođstvo je uz režim, zbog toga što strahuje da bi šef države mogao da padne. Pri tom je Maduro krenuo da naoružava svoje pristalice. Ako se Guaidovi ljudi dohvate oružja, to bi bio savršen scenario za građanski rat. I da li bi onda Amerikanci intervenisali? Onda bi Nemačka i drugi Evropljani, kao pomoćne trupe, mogli da Amerikancima izgrade most za invaziju.“
Landescajtung iz Lineburga zaključuje: „Evropska unija je u konfliktu u Venecueli prokockala šansu da mnogo više razvije stratešku autonomiju u odnosu na Vašington. To što su stali uz Huana Guaida koji želi da pobedi bolesni Madurov režim, Evropljanima bi kod Trampa moglo da donese nekoliko ulizičkih bodova. Međutim, mogućnost da kao pošteni posrednici u sukobu dveju strana preuzmu više uticaja nego što je to Evropljanima moguće u Latinskoj Americi – odbačena je“.
Mas: Mi smo na strani Guaida
00:50
This browser does not support the video element.
Komentator Zidojče cajtunga pak primećuje da „ekonomska sila Evropa želi da preuzme više političke odgovornosti i zbog toga je ovo gorko razočaranje. EU nema jedinstven stav po pitanju Venecuele. (...) Krivica za to leži u jednoglasnosti koju je u ovom slučaju iskoristila Italija. U populističkom pokretu Pet zvezdica, koji je jedna od vladajućih partija u Italiji, postoje ljudi koji na Venecuelu još uvek gledaju kao na primer. Sporedno je to da li je ultimatum EU na Madura ostavio bilo kakav utisak. Jer, EU veoma često ne uspeva da nastupi zajedno za demokratiju i pomogne gladnim ljudima. Rimski veto – ponovljen ovog ponedeljka – pokazao je koliko je to jedinstvo: 27:1. Ako Maduro ostane tvrdoglav, kontakt-grupa kojom koordinira EU bi možda mogla da spreči nasilje u Venecueli. Uz to bi građani trebalo da u evropskoj izbornoj kampanji zahtevaju da se odbaci jednoglasnost EU kada je u pitanju spoljna politika. Jer, nedopustivo je uzimanje političkih talaca.“
Priredio: Svetozar Savić
Borba za vlast u Venecueli
Sve više evropskih država priznaje Huana Guaida kao predsednika Venecuele, danas je to učinila i Nemačka. Ali i izabrani predsednik Nikolas Maduro ima podršku - i u zemlji i inostranstvu. Politička napetost raste.
Foto: picture-alliance/dpa/sincepto/R. Hernandez
Huan Guaido
Da li je on novi moćni čovek Venecuele? Huan Guaido, kojem je samo 35 godina, a već je predsednik Nacionalne skupštine Venecuele, želi da povede zemlju u novu budućnost. 23. januara se proglasio privremenim predsednikom Venecuele - više nego oštar izazov za izabranog aktuelnog predsednika Nikolása Madura.
Foto: picture-alliance/dpa/sincepto/R. Hernandez
Borba za poziciju
Sam Maduro je u nedelju jasno rekao da ne želi da raspiše nove izbore, mada to mnogi zahtevaju. No on se suočava sa sve jačom opozicijom čiji predstavnici mu prebacuju da je odgovoran za propast privrede. Tako se stanovništvo suočava sa inflacijom koja prelazi milion posto. Osim toga opozicija ga optužuje da sve više upotrebljava nasilje.
Foto: Reuters/M. Quintero
Maduro nije sam
Ipak Maduro i dalje ima veliki broj ljudi na svojoj strani. Oni veruju da se samo sa njim mogući socijalna pravda i jednake šanse za sve. Njihov znak prepoznavanja je crvena boja, boja socijalizma. Mase ljudi u crvenom signalizuju Maduru da nije sam.
Foto: Getty Images/AFP/Y. Cortez
I opozicija je brojna
No i Guaido se može osloniti na svoje pristalice. Za razliku od Madurovih pristalica oni ne koriste simboličnu boju, već crveno-plavo-žutu zastavu Venecuele. Poruka koju time šalju: Njih zanima zemlja, a ne političko učenje.
Foto: Getty Images/AFP/F. Parra
Jedan oficir zauzima poziciju
I delovi vojske se okreću protiv Madura. Hoze Luis Silva, vojni ataše Venecuele u Vašingtonu, se otvoreno stavio na stranu Guaida. "On je jedini zakoniti predsednik", rekao je ovaj oficir - a Vašington to rado sluša.
Foto: Reuters/J. Roberts
Moć države
Ipak, snage bezbednosti su još uvek na Madurovoj strani. One odlučno deluju protiv demonstranata i neki od njih se ne ustežu od upotrebe nasilja. U uličnim borbama je ubijeno više civila.
Foto: Reuters/M. Quintero
SAD su priznale Guaida i traže svrgavnje Madura
Zamenik američkog predsednika Majk Pens je pozvao na svrgavanje Madura, a sam predsednik Tramp je rekao da je i vojna intervencija u Venecueli jedna od opcija. "Došlo je vreme da se Madurova diktatura okonča jednom za svagda", rekao je Pens na Floridi pred više stotina okupljenih stanovnika Venecuele koji žive u egzilu.
Foto: picture-alliance/AP/B. Anderson
Nemačka priznala Guaida
Nemačka, Francuska, Španija, Velika Britanija, Švedska i Austrija su priznale Guaida za privremenog predsednika Venecuele. Prethodno je šest zemalja EU postavilo Maduru ultimatum (koji je istekao) da raspiše nove predsedničke izbore. Maduro je to odbio. Prethodno se i Evropski parlament izjasnio da priznaje Guaidoa za privremenog predsednika.
Foto: European Union/EP
Planska privreda
Glavni razlog za proteste: Ekonomija nekada bogate zemlje je poslednjih godina sve više slabila. Zbog niskih cena nafte u državnu kasu se sliva sve manje novca. Kupovna moć se topi zbog inflacije. Posledica: prazne police skoro svuda. Zbog toga su hiljade stanovnika Venecuele otišli u inostranstvo.
Foto: picture-alliance/dpa/A. Vautierle Pictorium
SOS Venecuela
Ova porodica je - kao i brojni drugi stanovnici Venecuele - pobegla u Brazil. Nakon što im je tamo priznat status izbeglica porodica je sada na putu za grad Boa Vista. Sa "SOS Venecuela" apeuje na Brazilce da pomognu Venecueli.
Foto: Reuters/N.Doce
Ne ignoriši!
Ovi demonstranti zahtevaju od svojih sunarodnika da se još jasnije nego do sada angažuju protiv Madura. "Ne ignoriši i ne budi ravnodušan", stoji na ovom plakatu. "Sa tvojom lenošću nećemo poraziti diktaturu".
Foto: Getty Images/AFP/F. Parra
Odmeravanje snaga
Ova mlada demonstrantkinja koja podržava Guaidoa na vratu nosi natpis "Fuerza" (Snaga). No odlučnost pokazuje i suprotna strana. Zemlja se nalazi pred možda finalnom odmeravanju snaga. Sam Maduro je upozorio da ne isključuje mogućnost građanskog rata.