„Stogodišnjak koji je iskočio kroz prozor i nestao“
18. januar 2012.![Vom Fenster aus beobachten ältere Leute am Samstag (29.03.2004) eine Demonstration in Hamburg. Foto: Kay Nietfeld dpa/lno](https://static.dw.com/image/2614798_800.webp)
Retko ko doživi stotu – Alen Karlson je jedan od srećnika i „svi“ se spremaju da proslave njegov stoti rođendan. Međutim, problem je u tome što Alen živi u staračkom domu gde je sve čisto i sređeno, ali gde se ne oseća slobodnim. Alen je dobrodržeći starac, potpuno svestan i uopšte ne želi nikakvu žurku, posetu gradonačelnika, ni predstavnika medija. I zato on iskače kroz prozor, pretrčava baštu i odlazi do autobuske stanice, odlučan da napusti mesto u bilo kom pravcu, koliko god mu to njegove finansijske mogućnosti dozvoljavaju.
Avanturističko putovanje
Na stanici sreće jednog „čudnog, nevaspitanog i prilično zapuštenog mladića masne plave kose“ koji od njega traži da mu pričuva kofer pošto ga je zadesila nužda i „pod hitno mora u WC“. Alen pristaje, ali u tom momentu stiže autobus i on odlučuje da ponese i tuđi kofer koji, srećom ima točkove, pa čak i stogodišnjak može da ga vuče… Malo presvlake neće biti na odmet, razmišlja Alen ni ne sluteći da se u koferu nalazi 50 miliona kruna, od ilegalne prodaje droge… I sad, odjednom, za Alenom nisu samo policija i mediji, već i švedska mafija.
Međutim, Alenu ne pada na pamet da vrati milione i da se smerno vrati u dom. Nikako! I tako počinje njegovo avanturističko putovanje. Alen stiče prijatelje, istomišljenike. Sa 70-ogodišnjem lopovom Julijusom, on odstranjuje telo vlasnika kofera, ubijenog iz nehata, vlasnik kioska Beni postaje njihov šofer, a grupi se pridružuje i jedna lepa žena, vlasnica odbeglog slona…
Otvori se životu
Iako ga politika ne interesuje, glavni junak je na ovaj ili onaj način upleten u najvažnija zbivanja 20. veka - u stvari, predstavljena je apsurdnost političkih događaja i najvažnijih političkih ličnosti ovog stoleća. Da li Vas to podseća na nešto? Da li ste gledali film „Forest Gamp“? Toplina, spontanost, lakoća življenja, susreti junaka sa istorijskim ličnostima - sve je to i u ovom romanu. Naš život je suviše brz, suviše ozbiljan, jurimo za efikasnošću i isplativošću, a poruka romana glasi: otvori se životu.
Naš savet je da, kada bude prevedena na srpski (u šta smo uvereni), pročitate ovu zanimljivu, duhovitu i istovremeno mudru knjigu. Jedan čitalac kaže: nasmejem se, čim je ugledam. Iskreno, za koliko knjiga tako nešto možete da izjavite?
Srećan što je čekao
A autor Jonas Jonason? Reč je o švedskom novinaru i piscu koji je napustio zemlju i preselio se u Tesin, u Švajcarsku, gde je i napisao ovaj roman. Zašto je tako dugo čekao sa pisanjem? „Srećan sam što sam čekao. Sebe sam oduvek smatrao piscem… još kad mi je bilo 18 godina, tehnički, stilski bio sam spreman, ali, da sam imao vremena kada mi je bilo 23-24 godine, pisao bih neku mešavinu Milana Kundere, Garsije Markesa itd. Ali to ne bih bio ja. Knjigu sam napisao u 47. godini, kada sam imao i iskustvo i zrelost da napišem knjigu kakvu sam želeo!“
Autorka: Mirjana Kine-Veljković
Odg. urednica: Ivana Ivanović