Stroge mere u Portugalu donele uspeh u borbi protiv korone
8. april 2021.![Lisabon, 5.april 2021.](https://static.dw.com/image/57105409_800.webp)
Uspeh Portugala je nesporan: nakon što se prošlog decembra broj novozaraženih smanjivao, treći talas u januaru je tu zemlju teško pogodio. Pred Božić je indeks novozaraženih u proteklih sedam dana na 100.000 stanovnika bio 246, koncem, a u januaru se popeo na 885. Ne samo to: i po smrtnosti je Portugal dospeo na žalosno prvo mesto u svetu - umiralo je i po 30 osoba na milion stanovnika. Stanje je bilo toliko loše da je i Nemačka poslala 26 pripadnika Bundesvera u pomoć ovoj zemlji.
Sredinom janaura je vlada Antonija Koste praktično obustavila život u zemlji. Četiri sedmice kasnije je indeks novozaraženih bio ispod 100, a sada je - samo 30. Još od sredine marta se počelo sa ukidanjem nekih ograničenja, a vlada najavljuje da će se 3. maja u Portugalu vratiti koliko-toliko normalni javni život.
Ograničeno kretanje
Mere su bile izuzetno stroge: od 15. januara niko nije smeo napolje bez dobrog razloga: odlazak u supermarket, put na posao ili u školu, ili kratko na svež vazduh u blizini kuće, prošetati psa. Svi susreti s osobama iz drugih domaćinstava su bili zabranjeni. U međuvremenu je uvedeno još izuzetaka, ali preporuka je i dalje da se ne izlazi iz kuće bez preke potrebe.
Svuda s maskom
Pravilo je jasno: van stana - maska. I to svuda. Taj propis je još uvek na snazi.
Nema kulture ni sporta
Sve kulturne, sportske i zabavne manifestacije su obustavljene, institucije su zatvorene. Tek od ovog ponedeljka kad je i indeks novozaraženih pao, dozvoljene su i druge aktivnosti "niskog rizika", poput tenisa, veslanja ili surfanja. Opet su otvoreni i muzeji, parkovi i kulturne znamenitosti, ali se posetitioci moraju držati propisa o razmaku.
Osim hrane i higijene
Sve radnje, osim onih sa neophodnim artiklima kao što su namirnice ili higijenske potrepštine su bile zatvorene. Isto je važilo za sve ugostitelje i druge uslužne delatnosti. Restorani su smeli da nude hranu za poneti.
Od sredine marta je dozvoljen rad frizerskim i kozmetičkim salonima, od početka aprila smeju da se otvore i radnje sa odvojenim ulazom i kiosci. Sredinom aprila bi konačno mogle vrata otvoriti i kafane i restorani.
Svi na rad kod kuće
Ukazom vlade su svi poslodavci bili obavezni sve svoje zaposlene pošalju na rad od kuće. Izuzetak su bila samo zanimanja u ključnim sektorima infrastrukture. To pravilo i dalje važi.
Škole i univerziteti
Krajem januara su zatvorene i sve škole, unierziteti i vrtići. Izuzetak su jedino bile škole za decu sa posebnim potrebama gde je nastava povezana i s terapijom.
Nastava je opet počela sredinom marta: prvo za školarce prvog i drugog razreda, a sledili su i učenici trećeg i četvrtog razreda.
Zatvorene državne granice
Granični prelazi prema Španiji su bili zatvoreni, obustavljen je i vazdušni saobraćaj. Dozvoljen je bio ulazak u zemlju samo iz neophodnih razloga, ali i tad samo uz negativni test. Ali, u zavisnosti od zemlje iz koje se došlo ipak je mogla biti obavezna samoizolacija u trajanju od 14 dana.
Ograničenje ulaska u zemlju načelno važi i dalje, mada su nešto ublaženi propisi za dolaske iz zemalja šengena.
Drastične kazne
Policija oštro nadzire pridržavanje mera, mediji tvrde da pritom koriste i helikoptere i dronove. Manje kršenje propisa kao što je ne nošenje maske na ulici se kažnjava globom od najmanje 100 evra. Ko se namerno odupire merama ili ne sledi uputstva službenika, mora računati s još strožim merama uključujući i zatvorsku kaznu.
Može li tako i u Nemačkoj?
Ma koliko takvi strogi propisi zvuče privlačno i mnogima u Nemačkoj, razlike Nemačke i Portugala su oogromne.
Portugal je na samom rubu kontinenta i na kopnu se jedino graniči sa Španijom. Nemačka je u srcu Evrope i kroz nju prolaze reke robe i putnika s istoka na zapad, s juga na sever. Nemačka je povrh toga i federativna država sa 16 saveznih pokrajina, a treba podsetiti i da je Portugal sve do 1974. bio vojna diktatura.
Nemački sudovi ukinuli su već i mnogo blaža ograničenja, proglašavajući ih "nesrazmernim" jer ograničenje sloboda građana sme i može biti samo krajnje sredstvo.
Sudovi uviđaju kako državni organi i u ovoj pandemiji ne čine dovoljno: na primer, osobe koje ulaze u Nemačku kolima na graničnim prelazima uglavnom se ne kontrolišu, još uvek zapinje i s jednostavnim merama kao što je testiranje nastavnika i učenika u školama ili zaposlenih na radnom mestu.
Teško je reći da bi i takve stroge mere u Nemačkoj dale slične rezultate kao i u Portugalu - da ne govorimo kako je posle godinu dana pandemije i poslušnost nemačkih državljana već odavno daleko od onoga što se smatra „tipično nemački".
Pratite nas i na Fejsbuku, preko Tvitera, na Jutjubu, kao i na našem nalogu na Instagramu.