Пакистан після смерті Бхутто: студент, „містер десять відсотків” і хаос
30 грудня 2007 р.![](https://static.dw.com/image/3029821_800.webp)
Пакистанська Народна партія обрала своїм головою Белавала Бхутто Зардарі. Обрання сина убитої Беназір Бхутто її політичним наступником прихильники зустріли із захватом. Атмо Політичний нащадок – 19-річний студент. На допомогу юному політику прийде його батько Асіф Алі Зардарі, якого обрали заступником голови партії. Батько повідомив, що за керівництво партією Белавал повноцінно візьметься по закінченні навчання. Хто в домі хазяїн чоловік загиблої Беназір Бхутто показав вже на першій спільній із сином прес-конференції. Він просто заборонив репортерам ставити запитання Белавалу сказавши, що „у його ніжному віці” хлопцеві емоційно важко відповідати.
Белавал поки вчитиметься в Оксфорді
Навчання у далекому Оксфорді для Белавала поки важливіше за пакистанську політику. Утім, саме на нього у своєму заповіті поклала відповідальність за майбутнє партії Беназір Бхутто. Виступаючи перед політичними соратниками, Белавал повідомив:
„Я вдячний президії партії за довіру до мене як до голови. Довга історична боротьба партії за демократію буде продовжена з новою силою. Моя мати завжди казала: демократія – це найкраща помста”.
Поряд із Асіфом Зардарі практичне керівництво партією здійснюватиме багаторічний поплічник Беназір Бхутто Махдум Фахім. Саме він, згідно із заповітом вбитої Бхутто, має стати прем’єром у разі перемоги на виборах Народної партії. Чоловік Бхутто діятиме радше на другому плані, адже за роки, поки дружина була прем’єром, Зардарі нажив дуже сумнівну репутацію. Він був у центрі звинувачень у корупції, після чого вся родина Бхутто залишила Пакистан і багато років жила в еміграції. Від журналістів Зардарі навіть дістав прізвисько „містер 10 відсотків”. ЗМІ багато писали про те, що чоловік екс-прем’єра, обіймаючи посаду міністра промисловості, в обмін на політичне сприяння вимагав від підприємців 10 відсотків від прибутку.
Опозиційні партії - проти перенесення виборів
Другою найважливішою новиною після обрання наступника Беназір Бхутто стало рішення Народної партії не відмовлятися від участі у виборах 8 січня. Його озвучив Асіф Зардарі:
„Ми вирішили брати участь у виборах, не знімати наших кандидатів. Ми вдячні Навазу Шаріфу за оголошення бойкоту виборів. Але тепер ми просимо його взяти участь у виборах разом із нами. Ми не можемо давати генералу Мушаррафу жодного шансу втекти від відповідальності”.
Невдовзі після цієї заяви інша опозиційна партія - Мусульманська ліга екс-прем’єра Наваза Шаріфа також заявила про участь у виборах 8 січня, хоча після смерті Бхутто її лідери закликали до бойкоту виборів. Натомість урядова партія, яка теж називається „Мусульманська ліга”, але підтримує генерала Первеза Мушаррафа, висловлюється за перенесення дати голосування. Необхідно почекати, поки стабілізується ситуація в країні, каже представник проурядової партії Тарік Азім:
„Імовірно, вибори буде перенесено. Важко сказати, наскільки. Але вибори мають бути вільними і чесними, а головне – мирними. У виборах, по можливості, мають взяти участь усі партії, аби не було підірвано довіру до них”.
Мушарраф в усьому звинувачує „Аль-Каїду”
Мушарраф покладає відповідальність за вбивство Беназір Бхутто на терористів „Аль-Каїди”. Але опозиція не довіряє урядовим даним і вимагає незалежного розслідування. Відомий пакистанський оглядач Гасан Аскарі Різві каже, що вбивство Бхутто могли замовити і політичні опоненти:
„Беназір Бхутто мала жорстку позицію відносно терористів і екстремістів у Пакистані, так само як її партія. Звісно, така позиція налаштувала проти неї терористів. Але не варто забувати, що у Бхутто були й інші вороги. Після свого повернення вона швидко завоювала довіру мільйонів пакистанців. Це дуже роздратувало її опонентів. Отже, цілком імовірно, що політичні конкуренти можуть бути причетними до вбивства. Поки ми достеменно не знаємо. Але точно відомо, що деякі політичні елементи не цураюся насильства для досягнення своїх цілей. Насильство – це елемент пакистанської політики”.
Вибори у нинішній ситуації проводити важко, кажуть одні. Зволікати із виборами – небезпечно, запевняють інші. Оглядачі побоюються, що чим далі триватиме хаос і протистояння „авторитарних” і „демократичних” сил, тим більшою є загроза, що ініціативу перехоплять ісламісти. Їхні позиції у Пакистані небезпечно міцніють.