Польща сумує за „помаранчевою Україною”, але залишається її адвокатом у ЄС
15 листопада 2006 р.![Брати Качинські вже кілька місяців стоять на чолі Польщі](https://static.dw.com/image/1722158_800.webp)
Якщо раніше на порядку денному візитів польських керівників до Києва питання майбутнього України в Європейському союзі та НАТО мало пріоритетне значення, то тепер воно поступилося місцем енергетиці. Перспектива продовження нафтопроводу Одеса-Броди до польського Полоцька і його робота на експорт енергоносіїв до Західної Європи стала головною новиною у повідомленнях мас-медіа про візит Ярослава Качинського до Києва. Це – один з виявів більш прагматичного підходу Польщі до своєї ролі адвоката України в Європейському союзі, зазначає Марія Ваґровська, експерт Центру міжнародних відносин у Варшаві, яка зокрема нагадує:
„Раніше поляки воліли бачити Україну якомога швидше і без будь-яких умов у НАТО і Євросоюзі. Нині ж у Польщі й надалі підкреслюють, що бажають залишатися адвокатом України, як і раніше, але лише за умови, що йтиметься про справді демократичну Україну. Нині в Польщі трохи побоюються в Україні зникає колишній ентузіазм щодо інтеграції на Захід”.
Політолог зазначає, що в Польщі сьогодні відчувається певна ностальгія за „помаранчевою Україною”, хоча загалом поляки все ще симпатизують Україні та її громадянам. Візит, з яким перебував в Україні Ярослав Качинський, свідчить про певну стабільність у стратегії Варшави щодо Києва, якої намагаються дотримуватися ще з часів правління президента Олександра Кваснєвського. Втім, зазначає далі Марія Ваґровська:
„Є ще одна відмінність. А саме – зараз більше орієнтуються на окремі, передусім великі проекти в таких галузях, як енергетика й будівництво. Але залишається й сподівання, що Україна все ж відвернеться від свого нечіткого зовнішньополітичного курсу і зробить вибір на користь зближення із західною політикою”.
Сама Польща перебуває тепер у непростій ситуації в Європейському союзі, передусім через її проблематичні стосунки з Росією. Зокрема, нещодавно Варшава заблокувала початок переговорів ЄС з Росією про нову партнерську угоду. Під час зустрічі прем’єрів Польщі та України в середу з вуст Віктора Януковича пролунала пропозиція, що Київ міг би посприяти поліпшенню польсько-російських відносин. Марія Ваґровська вважає такі наміри мало перспективними:
”У Польщі Україну бачать як свого роду противагу Росії. Коли говорили про бажання бачити Україну в НАТО, то не в останню чергу мали на увазі передусім певний захист Польщі від російського впливу, від політики, яка має антипольський характер. Але мені здається досить дивним, якби Україна відігравала роль такого собі помічника в улагодженні польсько-російських конфліктів. Я не думаю, що таку ініціативу сприймуть у Польщі серйозно. Бо у Варшаві прагнуть, щоб головну роль у нейтралізації цих непорозумінь відіграв саме Європейський союз”.
Прем’єр-міністр Польщі Ярослав Качинський мав у Києві зустріч не лише зі своїм колегою Віктором Януковичем, але і з його попередницею, а нині лідером опозиції Юлією Тимошенко. На думку варшавського політолога Марії Ваґровської, це слід розуміти як підтвердження того, що Польща готова співпрацювати з будь-якими політичними силами в Україні. Далі експерт додала:
„Я точно пригадую, що коли нещодавно Янукович повернувся до влади й був гостем на Економічному форумі у польському місті Криниця, його приймали з великими почестями. Це робилося саме на підтвердження того, що поляки прагнуть співпрацювати з будь-яким прем’єром чи президентом України, обраним на демократичних підставах”.
Підтвердженням цьому є також успішний розвиток двосторонніх відносин між Україною та Польщею, який спостерігається на сьогодні й буде продовжуватися в майбутньому, зазначила далі експерт. На думку Марії Ваґровської, ці відносини були б ще кращими, якби їх вдалося наповнити справді активними програмами обміну на різних рівнях. Експерт висловила побажання, щоб на майбутнє цей обмін відбувався не лише серед письменників, науковців і політиків, як це переважно є зараз, а передусім серед молоді Польщі та України.