Президент Німеччини Йоахім Ґаук у традиційному щорічному зверненні на Різдво закликав співгромадян об'єднуватися на тлі терористичної загрози, а також намагатися протистояти розколам у суспільстві та огульному засудженню політиків, йдеться в опублікованому в суботу, 24 грудня, тексті промови.
Колишній протестантський пастор, який обіймає посаду президента з березня 2012 року, пропонує не робити певні соціальні групи винними в усьому та звертатися до вічних релігійних цінностей.
"Ми повинні зберегти здатність оцінювати ситуацію, а також повагу до політичного супротивника", - підкреслив Ґаук. Президент ФРН прокоментував і нещодавній теракт у Берліні. За його словами, він викликає гнів і страх, проте їм не можна дати перерости у насильство й ненависть. Натомість, каже Ґаук на записаному у палаці Бельвю відео, варто показати готовність до співчуття та співпереживання.
Різдвяне звернення 76-річного Йоахіма Гаука цьогоріч - останнє на посаді президента ФРН. 12 лютого 2017 року в Німеччині відбудуться вибори президента, Ґаук вирішив не виставляти на них свою кандидатуру.
В очікуванні Різдва - 10 німецьких різдвяних звичаїв
У Німеччині розпочався Адвент - час очікування Різдва. Чому оселі німців прикрашають різдвяні вінки з чотирма свічками? Коли відбувся перший різдвяний ярмарок? Ці та інші німецькі різдвяні традиції – в добірці DW.
Фото: picture alliance/chromorange/E. Weingartner
Різдвяний вінок
Сьогодні традиційний різдвяний вінок у ФРН має чотири свічки, які по черзі запалюють щонеділі під час адвенту - передріздвяного періоду в католицькій і лютеранській традиції. Утім, перші вінки робилися з дерева, а свічок було 24. Його винахідником вважають протестантського вихователя Гінріха Віхерна. 1839 він виставив його перед підопічними, аби ті рахували, скільки днів лишилося до свята.
Фото: picture-alliance/PIXSELL/N. Pavletic
Метушня на різдвяному ярмарку
Традиція ярмарків перед Різдвом у Німеччині сягає своїм корінням у пізнє середньовіччя. Але тоді люди приходили на них не попити глінтвейну, як зараз, а затоваритися продуктами харчування на всю зиму. Пізніше право продавати свої товари на таких ярмарках отримали також різноманітні ремісники, продавці іграшок і солодощів. Сьогодні різдвяні ярмарки можна знайти по всьому світу.
Фото: picture-alliance/dpa/W. Thieme
Сніг іде, гайда на вулицю!
На зиму, яку в Німеччині довгий час сприймали радше як сіру й сувору пору року, в 19-му столітті почали дивитися по-іншому. В ній частіше почали бачити щось радісне і романтичне. Це видно навіть по сніговиках. Якщо раніше їх часто представляли чимось лютим і гнівним, то сьогодні вони здебільшого посміхаються - і з подвір'їв, якщо на вулиці сніг, і як прикраси на різдвяних ялинках.
Фото: picture-alliance/beyond/J. Fankhauser
Дерево, яке опанувало світ
Ялинка, під якою заховані подарунки до Різдва, довгий час лишалася святковою принадою, яку могли собі дозволити лише заможні німці. Лише після того, як у 19 столітті в країні почало з'являтися дедалі більше штучних хвойних лісів, зростала і кількість родин, які могли собі дозволити деревце перед Різдвом. З Німеччини традиція пішла по всьому світу. На фото - різдвяна ялинка в 2015 році в Токіо.
Фото: Reuters/Y. Shino
Малюк-Ісус замість Миколая
В середньовіччі подарунки німецьким дітям приносив Святий Миколай 6 грудня. Але з приходом реформації протестанти почали противитися цій традиції поклоніння святому. Тому не виключено, що перенесенням подарункової традиції в Німеччині на Святвечір - 24 грудня - треба завдячувати реформатору Мартіну Лютеру. Адже саме з тих часів подарунки дітям почав приносити Chistkind (Малюк-Ісус).
Фото: Fotolia/ChaotiC_PhotographY
Святі дари
Сьогодні більшість німецьких дітей щороку чекає на роздачу подарунків перед Різдвом. Сам процес німецькою називається "Bescherung". На середньонімецькому діалекті це слово означає щось "роздавати від Бога". Тобто подарунки початково представляли як щось, дане Богом - дари Христоса. У малюка-Ісуса з подарунками й сьогодні вірить багато німців, принаймні, маленьких.
Фото: picture alliance/chromorange/E. Weingartner
Різдвяна меса
Якщо впродовж усього року німецькі церкви радше небагаті на відвідувачів, то на Різдво в них може бути навіть не проштовхнутися. Різдвяна служба опівночі має навіть окрему назву в німецькій - Christmette. Слово "mette" з латини означає "вранішній". До 18 століття різдвяні служби в Німеччині проводили рано вранці 25 грудня. І хоч часові рамки посунулися, сама церемонія залишилася майже незмінною.
Фото: picture alliance / Bildagentur Huber
Дивная новина. Цілий світ збудила
Традиція невеличких театральних вистав до Різдва у виконанні акторів-аматорів має історію довжиною в століття. Раніше до них входили різноманітні біблійні сцени, як, приміром, вигнання Адама і Єви з раю. Та згодом все сфокусувалося на історії власне народження Ісуса Христа, що лягло в основу сьогоднішнього традиційного німецького вертепу.
Фото: picture-alliance/dpa/H. Schmidt
Різдвяний гусак чи картопляний салат?
Дехто в Німеччині пов'язує святкування Різдва із запеченим гусаком. Інші -з простішими в приготуванні стравами на кшталт традиційних для німецької кухні картопляного салату й сосисок. Раніше гусак був традиційним лише для заможних родин, простому народові залишалося навіть на свято обходитися простішими стравами. Нині у більшості є вибір, але зробити його почасти нелегко.
Фото: Fotolia
"Волохаті" ночі після Різдва
12-денний період між Різдвом (25 грудня) та святом богоявлення, або трьох королів (6 січня), називають "волохатими ночами" (Raunächte). Німецьке "rau", яке нині означає "суворий", "грубий", в цьому разі не має нічого спільного з суворістю морозної зими, оскільки походить від середньонімецького "волохатий". Згідно з народним повір'ям, по ночах у цей час всюди літають волохаті демони.