Річниця катастрофи на Loveparade: 21 загиблий, 500 поранених, жодного винуватця
24 липня 2011 р.![Місце загибелі людей на Loveparade](https://static.dw.com/image/15262496_800.webp)
Рік тому, 24 липння 2010 року в Дуйсбурзі на «Параді любові» виникла паніка й товчія. В результаті загинула 21 молода людина й півтисячі були поранені. Підходи до місця проведення параду техно-музики були просто занадто вузькими, шляхів для втечі було замало, а багато з тих, що існували, були перекриті. Прокуратура Дуйсбурга намагалася детально відновити перебіг подій на «Параді любові» у той трагічний липневий день. В результаті постав реєстр численних помилок, які, очевидно, є настільки разючими, що уряд федеральної землі Північний Рейн-Вестфалія тримає цей звіт під грифом «таємно». Прокуратура не коментує результатів слідства, інтерв’ю пресі про саме слідство у прокуратурі не дають. Уллі Тюкмантель, керівник відділу репортажів регіональної газети Rheinische Post, - чи не єдиний журналіст, якому вдалося заглянути в цей звіт. «Це просто протокол помилок і порушень», - описує Тюкмантель свої враження.
«Парад любові», якого не мало бути
На переконання журналіста, «Парад любові» за тих умов, що були в Дуйсбурзі, взагалі не можна було проводити. Тобто офіційного дозволу на захід не повинні були давати. Парад техно-музики мав пройти на території обнесеного парканом старого вокзалу, який не був пристосований для перебування сотень тисяч учасників. Адже дозвіл був виданий на проведення заходу за участі 250 тисяч людей. На «Парад любові» в Дуйсзбурзі зібралися понад 900 тисяч. Було відомо, що усі 700 спецпотягів на Loveparade були переповнені.
Виходить, що можна було передбачити катастрофу. Експерти інформували владу в Дуйсбурзі про небезпечні ситуації, які вже раніше виникали під час проведення попередніх «Парадів любові» в Ессені та Дортмунді. Але у Дуйсбурзі не зробили, очевидно, відповідних висновків з наданої інформації, припускає журналіст Тюкмантель. І єдиним підходом до вокзалу, де мав відбутися захід, залишився тунель, який зрештою виявився завузьким для багатотисячного натовпу. Водночас, стало відомо, що міська влада, яка видавала дозвіл на проведення Loveparade, вимагала створення аварійних шляхів для втечі завширшки 440 метрів. Організатори ж відповіли, що достатньо буде й 150 метрів. А тунель, через який учасники заходу мали потрапляти до місця проведення «Параду любові», був узагалі всього 30 метрів завширшки.
Катастрофу треба було очікувати
У звіті прокуратури говориться зокрема й про те, що відповідальні за дозвіл у міській владі Дуйсбурга напередодні мега-вечірки вперто не хотіли помічати можливі проблеми й перекладали відповідальність то на одного, то на іншого, а зрештою просто погодилися з тією концепцією гарантування безпеки, яку запропонували організатори Loveparade. Журналіст Тюкмантель переконаний, що відповідальність за трагедію лежить як на організаторах, так і на дуйсбурзьких політиках. «Саме вони робили все можливе, щоб «Парад любові» таки пройшов у Дуйсбурзі», - каже Тюкмантель, водночас додаючи, що у міста й без того такі великі фінансові проблеми, що воно просто не могло дозволити собі проведення такого величезного заходу.
Організатором «Параду любові» у Дуйсбургу виступила компанія Lopavent GmbH, яка чинила дуже сильний тиск на відповідальних за видачу дозволу. Відомо, що міській владі Дуйсбурга таки дуже сумнівалися, чи дозволяти проведення. Зрештою дозвіл підписали, всього за три дні до дати заходу. І вже безпосередньо в день проведення техно-вечірки почали демонтувати обмеження на під’їздах до місця проведення заходу, щоб була можливість розвертатися для машин швидкої допомоги.
Отже, було зроблено багато помилок у процесі підготовки до «Параду любові». Але й, власне, у день проведення Loveparade слідчі констатували одну помилку за іншою. Приміром, було занадто мало координаторів на місцях, які мали перекривати доступи час від часу, щоб до тунелю не потрапляли забагато людей. А ті, що були, були елементарно переобтяжені роботою. Замало було й поліції. Водночас поліцейські, які були, діяли без достатньої координації. Протоколи переговорів поліції свідчать про те, що поліцейські почасти не розуміли один одного, ухвалювали невірні рішення й були просто безпорадними в умовах, що склалися раптово. У них були навіть проблеми з мобільним зв’язком. Взагалі мобільні телефони в той день у всіх функціонували погано, бо не було вчасно подано замовлення на підтримку мережі, тому через численні дзвінки вона просто не витримала й вийшла з ладу. Водночас на всій території місця, де мав проходити «Парад любові» не було динаміків для екстрених усних вказівок. Причиною організатори назвали недостатню довжину кабелів. Тобто, люди, коли була паніка, навіть не могли бути поінформовані про те, як їм краще врятуватися.
Як проводити далі мега-заходи в Німеччині?
Після трагедії, що сталася рік тому на Loveparade у Дуйсбурзі, Німеччину взагалі переповнює тривога щодо проведення масових заходів. Всього кілька днів тому вдалося буквально в останню хвилину попередити схожу паніку у Фрайбурзі, під час проведення фестивалю Sea of Love. Там складалася схожа ситуація, адже на захід приїхали вдвічі більше людей, ніж було дозволено, а огорожа, яка мала «скеровувати» натовп, перекривала саме аварійні шляхи для втечі.
При цьому після торішніх подій в Німеччині було запроваджено строгіші приписи для проведення масових заходів. Їх взагалі мають право дозволяти тільки за умови, що складено детальну письмову концепцію гарантування безпеки.
Єва Цвірбель, яка організовує один з найбільших ярмарків Німеччини, розповідає, що як вона, так і її колеги змушені були, відповідно, багато що змінити у своїй підготовчій роботі. Зокрема тепер всі мали б піклуватися про те, щоб шляхи для втечі з місця проведення заходу були набагато ширшим й обов’язково освітлювалися. Також обов’язком організаторів є забезпечення відеостеження за підходами до місця проведення заходу. Більше має бути й сил безпеки, щоб на випадок екстреної ситуації було більше людей, які можуть надавати допомогу. Взагалі, дуйсбурзький Loveparade залишив у Німеччині такий глибокий слід, що нині відповідальні за видачу дозволів радше готові скасовувати заплановані мега-події. «Сьогодні ніхто не хоче брати на себе відповідальність, якщо немає абсолютних гарантій безпеки», - каже Єва Цвірбель і сподівається, що строгіші приписи в майбутньому й надалі стабільно виконуватимуться.
Автори: Вольфґанґ Дік, Леся Юрченко
Редактор: Роман Гончаренко