Християни з усього світу з'їхалися на Різдво до Вифлеєма
![Різдво у Вифлеємі](https://static.dw.com/image/46855070_800.webp)
Десятки тисяч християн різних конфесій з багатьох країн світу зібралися на Святий вечір у розташованому на Західному березі річки Йордан місті Вифлеємі. Тут вони в понеділок, 24 грудня, зустріли традиційну врочисту процесію з Єрусалима.
Очікується, що на Різдво до Ізраїлю та Палестинських територій прибудуть близько 150 тисяч вірян, повідомили в міністерстві туризму Ізраїлю, передає агенція новин dpa.
У самому місті Вифлеємі, що належить до Палестинських територій, проживають не більше 30 тисяч жителів. Розташований Вифлеєм на відстані близько десяти кілометрів від Єрусалима.
10 місць, які варто побачити в Ізраїлі
14 травня Ізраїль відзначає день народження. 70 років минуло з часу його заснування. Країну варто побачити як через численні релігійні святині, так і з огляду на її красиві пляжі та квітучі міста.
Тель-Авів-Яффо
Тель-Авів з його незліченними галереями, ресторанами, барами та нічними клубами вважається дуже ліберальним, космополітичним та веселим містом. З часом Тель-Авів, заснований у 1909 році, зрісся зі стародавнім портом Яффо. Тож правильна назва: Тель-Авів-Яффо. Це друге за величиною місто Ізраїлю, дуже популярне серед туристів.
Прибережне життя
Ізраїль має майже 270 кілометрів морського берега. Один тільки пляж Тель-Авіва простягається на 14 кілометрів. Тож місця для купання, водного спорту та засмагання - більш ніж достатньо. Але не Середземним морем єдиним: для ідеального дайвінгу краще вирушити в Ейлат на Червоному морі на півдні Ізраїлю.
Архітектура в стилі Баугауз
Тель-Авів має найбільшу в світі колекцію будинків в стилі Баугауз, так зване "біле місто". Майже 4000 споруд належать до світової спадщини ЮНЕСКО. Будівлі в знаменитому неповторному стилі, зведені між 1920-ми та 1940-ми роками, можна побачити також у Хайфі, Єрусалимі та інших ізраїльських містах.
Оздоровитися на Мертвому морі
Якщо вам заманеться почитати газету на Мертвому морі, зробити це буде легко. Високий вміст солі (а, значить, і велика щільність води) триматимуть вас на поверхні. Купання в такій воді є дуже корисним для здоров'я. Багатими на мінерали та цілющими вважаються як тутешня вода, так і грязі. Зокрема, для тих, хто має шкірні захворювання.
Єрусалим
Священне місто трьох релігій: стіни єрусалимського старого міста ховають релігійні святині юдеїв, мусульман та християн. Історично старе місто складається з чотирьох кварталів: в християнській частині стоїть Храм Гробу Господнього, який, як вважається, звели на місці могили Ісуса Христа, в юдейській - Стіна Плачу, а в мусульманській приваблює око золотавий Купол Скелі.
Яд Вашем
У Єрусалимі центральний Меморіальний комплекс історії Голокосту нагадує про жертв політики знищення євреїв під час нацистського режиму в Німеччині (1933-1945 рр.). Це зворушливе місце, яке береже від забуття пам’ять про життя та страждання євреїв.
Легендарні кібуци
З Ізраїлем тісно переплетена ідея кібуців. Колись ці селища організували на соціалістичних засадах: зі спільним майном та коллективним управлінням. Нині в них мешкає лише трохи більше 2% усіх ізраїльтян. Перший кібуц Дганія-Алеф заснували в 1910 році. І він досі існує. В будь-який з 250-ти ізраїльських кібуців можна завітати та залишитися на ніч.
Наїдки
Майже всюди на вулицях Ізраїлю можна поласувати різноманітними свіжими соками. Місцева кухня дуже барвиста: від арабських наїдків та космополітичних ресторанів до кошерних страв. Ті ж, хто воліють готувати самостійно, знайдуть на базарах свіжі овочі, прянощі, оливки та духм'яну здобу.
Вифлеєм
В Ізраїлі можна відвідати і ймовірне місце народження Ісуса. Церква Різдва Христового стоїть прямо над печерою, в якій за переказами народився Ісус з Назарета. Храм є об'єктом світової спадщини ЮНЕСКО. Від нього починається "Дорога Ісуса" - 65-кілометровий туристичний і паломницький маршрут до Галілейського моря.
Галілейське море
Це озеро, яке ізраїльтяни називають Кінеретом, - найбільший резервуар прісної води в країні. Воно не раз згадується в Біблії та вважається одним з найважливіших місць земного життя Ісуса, адже за переказами тут він ходив по воді. Після екскурсії релігійними місцями туристи можуть й самі освіжитися водою з озера.
Свято на тлі протестів
Під час підготовки до святкувань не обійшлося без політики. На вході до старого міста багато підлітків тримали плакати проти окупації Ізраїлем Палестинських територій. Серед тих, хто протестував проти дій ізраїльського уряду, були як християни, так і мусульмани. За охороною правопорядку стежили палестинські сили безпеки.
Лідер Палестинської автономії Махмуд Аббас оголосив, що традиційно відвідає нічне богослужіння в Церкві святої Катерини у Вифлеємі, передає агенція новин KNA.
Рекордна кількість туристів
Загалом попри загострення протистояння між палестинцями та ізраїльтянами 2018 рік став рекордним для туристичної галузі Ізраїлю та Палестинських територій. Очікується, що число туристів, котрі цього року відвідали Ізраїль та землі палестинців, становитиме не менше чотирьох мільйонів, наголошують у міністерстві туризму Ізраїлю.
За даними мера Вифлеєма, лише з січня по листопад 2018 року це місто відвідали понад мільйон прочан та туристів.
Місто розбрату - історія Єрусалима
Єрусалим - одне з найдавніших міст світу, за яке упродовж тисячоліть точиться боротьба. Його вважають своїм Святим містом юдеї, мусульмани та християни.
Місто Давида
Згідно зі Старим Заповітом, близько 1000 року до нашої ери ізраїльський цар Давид захопив місто, яке доти населяли євусити. Відтак Давид переніс сюди власну резиденцію і зробив з Єрусалима релігійний центр свого царства. За Біблією, син та наступник Давида - цар Соломон - спорудив перший Храм для Ягве, Бога Ізраїлевого. Відтоді Єрусалим став центром юдаїзму.
Перше руйнування
Вавилонський цар Навуходоносор ІІ захоплював Єрусалим у 597 та 586 рр. до нашої ери. Першого разу вавилонський правитель взяв у полон царя Єгояхіма разом із юдейською елітою, військовими та ремісниками, а другого - вщент зруйнував місто й Храм. Після того, як Вавилон захопив перський цар Кір ІІ, юдеям дозволили повернутись на батьківщину та відбудувати Храм.
Римське та візантійське панування
Починаючи з 63 року до н.е. Єрусалим перебуває під пануванням Рима. Місцеве населення протестує, що має наслідком Юдейську війну, розпочату у 66 році н.е. Чотири роки по тому війна завершується перемогою Рима і другим зруйнуванням Єрусалима та Храму римлянами. Епоха римського та візантійського панування в регіоні триває близько 700 років.
Завоювання арабами
Арабські війська, що вдерлися на землі візантійців, увійшли і в Палестину. За наказом халіфа Омара загони арабів 637 року оточили та захопили Єрусалим. Це стало початком мусульманського панування, під час якого регіон потрапляв під контроль різних мусульманських правителів. Місто часто переживало облоги та переходило з рук в руки.
Епоха Хрестових походів
Християнський світ відчував дедалі більшу загрозу з боку турків-сельджуків, чиє правління розпочалося 1070 року. Тож Папа Урбан ІІ закликав до Хрестового походу. Впродовж майже 200 років європейці провели п'ять Хрестових походів саме з метою захопити Єрусалим. Іноді це вдавалося. Але 1244 року хрестоносці остаточно втратили контроль над містом, і воно знову перейшло під контроль мусульман.
Османи та британці
Після завоювання у XVI столітті турками-османами Єгипту та Аравії Єрусалим став адміністративним центром османської провінції. Перші десятиліття османського пануння принесли місту значний економічний підйом. Після перемоги британців над турками 1917 року Палестина та Єрусалим перейшли під контроль Великобританії.
Розділене місто
Після Другої світової війни британці відмовилися від мандата над Палестиною. ООН проголосувала за поділ територій таким чином, щоб дати батьківщину тим, хто вижив під час Голокосту. Одразу після цього деякі арабські країни оголосили Ізраїлю війну. До 1967 року місто було розділене на ізраїльську західну та йорданську східну частини.
Східний Єрусалим знову переходить до Ізраїлю
1967 року Ізраїль перемагає у Шестиденній війні проти Єгипту, Йорданії та Сирії. Ізраїльські війська захопили Сінайський півострів, Сектор Гази, Західний берег річки Йордан, Голанські висоти та Східний Єрусалим. Вперше з 1949 року ізраїльтяни знову отримали доступ до Стіни плачу. Офіційно Східний Єрусалим спочатку не анексували, а лише адміністративно інтегрували.
Мусульмани можуть і надалі відвідувати свої святині
Відтоді влада Ізраїлю не забороняла мусульманам відвідувати розташовані в цьому місті мусульманські святі місця, зокрема мечеть Аль-Акса - третьої за значенням святині ісламу. Храмова гора має автономну мусульманську адміністрацію. Мусульмани можуть заходити на Храмову гору та в мечеть Аль-Акса й молитися тут.
Остаточний статус і досі не визначений
Єрусалим і досі вважається перешкодою на шляху до миру між Ізраїлем та Палестиною. 1980 року Ізраїль оголосив усе місто своєю "вічною та неподільною столицею". Після того, як 1988 року Йорданія відмовилася від своїх претензій на Західний берег річки Йордан та Східний Єрусалим, було проголошено Палестинську державу. І ця держава претендує на Східний Єрусалим як свою столицю, принаймні теоретичну.
Земля Обітована, територія ворожнечі: Ізраїлю 70 років
Тріумф чи катастрофа? 70 років тому засновано Ізраїль. Після Голокосту проголошення державності стало для євреїв переломним моментом, який дозволив поглянути у багатообіцяюче майбутнє.
Тріумф надії
Це сталося. 14 травня 1948 року, останнього дня дії Британського мандату щодо Палестини, уродженець польського Плонська Давид Бен-Гуріон оголосив про заснування Держави Ізраїль. "Ніколи не припинялися молитва та надія про повернення на свою землю та відновлення державної свободи", - проголосив Бен-Гуріон у Тель-Авівському музеї.
У Новому Світі
Дипломатичний тріумф: прапор нової держави одразу замайорів перед будівлею Організації Об'єднаних Націй у Нью-Йорку. Для ізраїльтян це був ще один крок на шляху до безпеки та свободи: нарешті вони отримали власну державу, що має міжнародне визнання.
Найтемніша доба
Значення заснування Держави Ізраїль після катастрофи європейського єврейства важко переоцінити: шість мільйонів євреїв загинули від рук нацистів, у тому числі й у таборах смерті, де вбивства відбувалися в індустріальних масштабах. На фото зображені в'язні звільненого радянськими військами концентраційного табору "Аушвіц".
"День катастрофи" - палестинський погляд
Палестинці називають заснування Ізраїлю "Накбою", тобто "днем катастрофи". Близько 700 тисяч осіб були вимушені залишити свої домівки з появою нової держави. Таким чином, заснування Ізраїлю стало також початком близькосхідного конфлікту, який і через 70 років залишається невирішеним, незважаючи на численні мирні ініціативи.
Із поглядом у майбутнє
Шосе № 2 не тільки з'єднує міста Тель-Авів та Нетанью, а і демонструє наполегливість розвитку молодої держави. Дорога була відкрита в 1950 році уродженкою українського Києва, прем'єр-міністеркою Ізраїлю Голдою Меїр. Вона проводила чіткий курс економічної та соціальної модернізації.
Кібуц - "рай для дітей"
Кібуци - сільські колективні господарства, трохи схожі на радянські колгсопи, розташовані по всьому Ізраїлю. Побудовані переважно в перші роки після заснування держави. Тут світські або соціалістично орієнтовані громади реалізовували свої ідеї про спільне общинне життя та господарство.
Країна готова до оборони
Напруження з арабськими сусідами зберігається. У 1967 році воно переростає у "Шестиденну війну", під час якої Ізраїль розгромив нападників із Єгипту, Йорданії та Сирії. Одночасно Ізраїль бере під свій контроль Східний Єрусалим і Західний берег ріки Йордан, що стає початком подальшого напруження у регіоні.
Поселення на ворожій території
Ізраїльська поселенська політика веде до нового напруження із палестинцями. Палестинська національна адміністрація закидає Ізраїлю те, що будівництво поселень унеможливлює створення майбутньої Палестинської держави. Організація Об'єднаних Націй також засуджує будівництво поселень. Втім, Ізраїль лишається непохитним.
Гнів, ненависть, каміння
Узимку 1987 року палестинці розпочали насильницьке повстання проти ізраїльського панування на окупованих територіях. Протест, відомий як перша Інтифада, розпочався в місті Газа і швидко поширився на Східний Єрусалим та Західний берег ріки Йордан. Повстання тривало багато років і закінчилося підписанням угоди в Осло 1993 року.
Нарешті мир?
За посередництва колишнього президента США Білла Клінтона прем'єр-міністр Ізраїлю Іцхак Рабин, батьки якого походять з Київщини, та лідер Організації визволення Палестини Ясір Арафат в 1993 році провели мирні переговори. Вони завершились угодою в Осло, в якій обидві сторони офіційно визнали одне одного. Вбивство Іцхака Рабина за два роки після укладання угод практично паралізувало їх дію.
Порожнє крісло
Вбивство прем'єра Іцхака Рабина наочно засвідчило політичний розкол ізраїльського суспільства. Помірковані і радикали, світські та ультраортодоксальні знаходили дедалі менше точок дотику. 4 листопада 1995 року Рабина застрелив радикально налаштований студент-юрист. На знімку - прем'єр-міністр, уродженець села Вішнево, Мінської області, Шимон Перес біля порожнього крісла свого попередника.
Спроба сказати несказане
Голокост накладає свій відбиток на німецько-ізраїльські відносини і сьогодні. У лютому 2000 року тодішній президент ФРН Йоганнес Рау (Johannes Rau) виступив у Кнесеті німецькою мовою. Мова колишніх кривдників у ізраїльському парламенті - величезний виклик для обох сторін, перш за все для нащадків жертв. Але це ще один крок до зближення.
Ізраїльська стіна
У 2002 році Ізраїль звів мур завдовжки 107 кілометрів на кордоні з палестинськими теренами. Його спорудження дозволило приборкати хвилю страшних терактів, але не вирішити політичні проблеми палестино-ізраїльського конфлікту, який триває вже 70 років.
Вшановуючи пам'ять загиблих
Новий керівник МЗС Німеччини Гайко Маас (Heiko Maas) продовжив тривалу традицію німецько-ізраїльського діалогу та зближення. Свій перший закордонний візит він здійснив до Ізраїлю. На фото - покладання вінків у меморіальному комплексі пам'яті жертв Голокосту "Яд Вашем" у Єрусалимі