Фотограф Анатолій Бабійчук зробив півтисячі світлин в одному українському селі - Гораївка. 95 з них увійшли до виданої в Австрії фотокниги "Horaivka".
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Реклама
Як українську Гораївку в Австрії увічнили
Фотограф Анатолій Бабійчук зробив півтисячі світлин в одному українському селі - Гораївці. 95 з них увійшли до виданої в Австрії фотокниги "Horaivka".
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Гораївка - "добротна сучасна фотографія"
Гораївка - село, яких в Україні тисячі. Але для фотографа Анатолія Бабійчука воно має свій образ, котрий він закарбував на світлинах. Роботи Бабійчука привернули увагу австрійського видавництва Fotohof edition, що й видало фотокнигу Horaivka. "Він зробив портрет Гораївки, показав сільські життєві реалії України. Він робить добротну сучасну фотографію", - сказали DW у видавництві про Бабійчука.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
З мистецтвом у душі
Родзинка фотокниги Бабійчука - портрети мешканців Гораївки та оповідь їхніх життєвих історій. Знімаючи Володимира Чорпіту (на фото), фотограф дізнався, що в молоді роки різноробочий у гораївському радгоспі був учасником місцевого гурту і грав на барабані. До речі, сам автор тільки віднедавна позиціонує себе як митець. За освітою 42-річний Бабійчук - економіст і 10 років працював програмістом.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Зі швачки у продавчині
Людмила Бонгар (на фото) взагалі усе життя працювала швачкою на фабриці. А от у 2009 році змінила фах і відкрила у Гораївці магазин-бар. Бабійчук каже, що фотографіями з Гораївки, що розташована на Хмельниччині у центрально-західній Україні, ніби розповідає історію усіх українських сіл та їхніх мешканців.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Поряд з гораївчанами
Бабійчук (на фото праворуч) пригадує, що деяких гораївчан треба було вмовляти на фото: "Сідав коло них і казав - дивіться, фотографуватись зовсім не страшно". Анатолій Бабійчук, який зробив чимало фотопортретів, визнає, що свого власного у його колекції не має. Тож себе у фотоальбомі "Гораївка" він презентував поміж своїх героїв.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Зі штативом і камерою по людських історіях
Бабійчук уже 20 років мешкає у Відні. З Гораївки ж родом його дружина і у селі фотограф проводить по кілька тижнів щороку. "Я брав камеру і штатив та йшов у село. На прикладі Гораївки вивчав минуле і теперішнє цього краю", - розповідає митець. Дитсадочок "Росинка" колись відвідували десятки дітей. Нині у ньому одна-єдина різновікова група, у якій лише 16 діток. Дмитро (на фото) - один з них.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Народжений у Гораївці
Уроджений гораївчанин Борис Баблюк (на фото) тільки в армії служив за межами села. Нині працює рятувальником на пожежно-рятувальному пості. А мотоцикл у Гораївці - транспортний засіб на всі випадки у житті: і дівчину покатати, і дрова на двір підвезти.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Гораївка. Переселенці 1970-х
Таїсія Василишина (л) приїхала до Гораївки вимушено - її рідне село за 10 км від Гораївки затопили заради будівництва на початку 1970-тих гідроелектростанції на Дністрі. Разом з Ольгою Крижанівською (п) працювала різноробочою у місцевому радгоспі. Зараз пенсіонерки заготовляють овочі для українських військових у зоні АТО.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
На дачу до Гораївки
Подружжя Крупіцьких з Кам'янець-Подільського купило у Гораївці хату і використовує її як дачу. Зоя - колишня волейболістка і гандболістка. Її чоловік Валерій працював до пенсії енергетиком на тютюновій фабриці. Фотограф каже, що зазвичай у портретах звертають увагу на колір очей чи волосся. "Мені ж хочеться показати людину ще глибше і взнати про неї ще більше", - пояснив Бабійчук DW.
Фото: Anatoliy Babiychuk/Bildrecht
Дві долі
Олександр Никуляк (л) пам'ятає часи, коли за навчання у старших класах щороку треба було платити 150 карбованців - вартість однієї корови. Навчанню завадила Друга світова, під час якої 15-річного хлопця вивезли на примусові роботи до Німеччини. Після повернення одружився. З дружиною разом прожив 60 років. Їхній син Федір (п) створив фубольну команду "Дністер" у Старій Ушиці.
Анатолію Бабійчуку 42 роки, він народився у Червонограді. Під час навчання на економічному факультеті Київського університету імені Тараса Шевченка стажувався в Австрії, де і продовжив вчитись у Віденському економічному університеті. "Під час навчання почав відвідувати лекції у Віденській Академії мистецтв. Відчував якийсь потяг до цього", - розповів Бабійчук DW. Уже потім, працюючи програмістом, Бабійчук вступив до Академії на відділення "Фотографія і образотворче мистецтво". "Зараз я позиціоную себе як митець, який працює з фотографією", - каже Бабійчук.
Фотороботи Анатолія Бабійчука є в колекції міністерства культури Австрії та магістрату Відня. Видавництво Fotohоf edition звертає увагу, що "Бабійчук є одним з представників молодого австрійського фотомистецтва". "Він серйозно ставиться до свого українського коріння, обрав для своєї книги конкретну тему, а саме - портретування села Гораївка, оформив у гарну фотографічну розповідь людей, будівлі та ландшафти цього села … Мовою фотографії він створив пластичну і зворушливу фотокнигу", - сказали DW у видавництві.